477 
Bil. Q. 
Om kalltemperatur-observationers aiivand- 
iiiiig till bestammaiide af jordvarmen, 
af P. A. Siljcstrorn. 
Jag ar vlss att cj misslaga mig, da jag anser de all- 
manna pliysiska fdrliallanden , hvllka rora de moteoj’o- 
logiska, jordthei miska och jordmagnetiska phaenomenen , 
sasorn iitodrande clt af de vasendtligaste fdremal for 
denna Sections ocli for liela Fdreningens verksamliet j 
ty det ar fdrnamligast vid sadana undersdkningar, der 
den enskilda observationen kan utratta ganska litet, men 
der genom mangas samverkan, och endast sa , slora re- 
siiltat kunna vinnas. Hvad i detta afseende vid For- 
enini^ens allmanna motcn kan och bdr "dras, det ar att 
disciitera och prdfva de briikliga observations-methoder- 
nas godhet, att gdra uppmarksam [>a dem mdjligen vid- 
ladande felaktigheter och dfverlagga om medlen till des- 
sas upphafvande, for att derigenom dfvertyga sig om 
den sannolika sakerheten af hvarje slag af observationer. 
Det ar i denna afsigt, M. H. , jag vagat utbedja mig 
Eder II ppmarksamhet tor ett ganska kort meddelande 
rdrande jordvarmens bestammaiide genom kalltemperatnr- 
observationer , hvartill jag narmast fdranledts af nagra 
dylika iakttagclser , hvilka jag sjelf haft tillfallc att an- 
stalla, ocli hvilka jag gar att meddela. 
Jordvarmens bestammaiide genom iakttagelser dfver 
tcmpcratiiren i kallor af i det narniaste constant varme- 
grad (hos oss sa kallade katl-kallor) liar egentligen ef- 
ter TVahlenhcr och Humboldts observationer kommit i 
allnianiiare bruk. Om i denna fraga, sasom alltid, den 
di recta methoden ar bast, nemligen i narvarandc fall 
att utfuina jordvarmen medclst geothermonietrar , sa 
maste man likval ihagkomma, att, heist i vart klimat, 
denna method involverar ganska stora experinienlela 
svarigheter, att dcnsamma endast pa fa stallen, hvarest 
goda instrnmenter och bestandiga observatoier finnas. 
