032 
])aatvliigcr (let slg vel at Octegne Haverne som botaniske-, 
oecoiiomiske-, Bluniist- og Lyst-Haver; men dog er det 
eiidnu kim den botaniske Gartner, man synes at betragte 
som staaende i en selvstaendii^ Genre. 
Det er vel sandt, at de f’orskjellige ovenfor anty- 
dede Dele af bvad der kaldes Gartnerkunst , gribe ind i 
bverandre, og derfor kiin ved Hjselp af en god Villie en 
skarp Graendsellnle kan drages imellemdeni^ men allerede 
de Benaevnelser , de have faat antyde, at de ere noget 
Ijver for sig. Det falder almindeligviis ikke Nogen ind 
at gaa til en oeeonomisk eller Lystl)ave for at stndere 
Terminologie eller Plantesystemet , eller til en botanisk 
for at forsyne sit Kjokken og TafFel, eller til en oeco- 
nomisk for at plukke Bouquetter. 
Gartner Kunst kaldes nii alle Dele med et Ord ; 
men dersom under Kunst skal forstaaes alle Foretagender 
bvorved dot bensigtsmaessige underordner sig en for det 
menneskelige (!)ie velbehagelig Form, ere ogsaa botanisk, 
oeeonomisk og blumist Gartnerie Kunst j men er Kunst 
kun i saadanne Voerker af Mennesker, hvori en san 
Skionhed ved alle Liniamenter, og disses omgivende For- 
bold saavidt muligt er udtrykt, da er botanisk, oeco- 
nomisk o" blumist Gartnerie lii^e saa lidet Kunst som 
Landoeconomie og Forstvsesen er det, og da naei mer kun 
den saa kaldte skjonne Havekunst sig til at va3re Kunst, 
men som endnu ikke er luttret til Selvstaendighed , uag- 
tet al den Anviisning, Naturen bestandig giver os. 
Den storst mulige Talrighed af Plantearter, den 
stroengeste systematiske Orden og muligst gode Vegetation 
af Planterne, hvilket er den botaniske Haves Prydelse, 
ligesom Tracers og Planters bensigtsmaessige Udvikling til 
det bestemte oeconomiske Brug og den sparsomste An- 
vendelse af Plads, bvilke ere den oeconomiske Haves 
Fuldkommenheder , ere ikke Kunst-Problemer , men Vi- 
denskabelige og Haandfaerdigbed , hvilket Blumisthaven 
ogsaa er, uagtet den ikke bar noget saa bestemt Formaal 
er lAebbavcriet undergiven. Men en sand skjon 
Lystbave 
men 
