653 
lers Bdlaena rostrata eller Andlivalen. Han siger nemlig om 
Gronlaendernes Anarnak : "'Caro & lardum supra modum 
purgantes ; hinc nomen ejus groerdandwiim ^ quod est : 
cacarc faciens", "qva proprietate Torfcei" (efter Uddrag 
af Speculum regale) "'Svinhvalr & Andhvalr pr oxime 
aceediC; men, ban var lige saa heldig og lige saa 
iiheldig som Chemnitz, ban opdagede de to store For- 
taender paa et ituslaaet Hoved, og troede de sad i Over- 
kjaeben. At tage Cbaracteren for et Dyr fra Spaekkets 
diaetetiske Egenskaber, var dengang allerede ligesaa for- 
seldet, som det var moderne at sdge den i Tanderne, 
og at bolde sig til et saadant ydre Organ ene og alene. 
Saaledes fik Andbvalen, det Dyr, der dengang i Systemet 
var opstlllet som Balaena rostrata, ved Fabricius (1780) 
Navn af Monodon spurius. 
Om Mullers Balaena rostrata eller Andbvalen bavde 
intetsteds udtrykkeligen vaeret sagt, at den ingen Barder 
bavde. Den Tids strenge Systematik tog kun Hensyn til 
bvorvldt et Hvaldyr bavde Taender eller ikke, og i for- 
ste Tillable , bvorvidt det bavde dem i begge Kjaeber, 
eller i Over- eller Underkjaebe alene. Derlfolge maatte 
den for tandlos ansete Nebbebval sattes i slagten Balaena; 
og Fabricius kunde deraf ikke bente nogen Grund til at 
antatfe Barder bos den, en Anta^else som strax maatte 
I falde ved Belragtningen af Pontoppidans Afbildning; tbi 
paa den oveimaade smalle Overkjaebe kunde umuligen 
vaere Plads til Barder. Alligevel antog Fabricius, skjondt 
I altid med Tvivl, at Andbvalen bavde Barder, og B. ro- 
strata blev altsaa efter bans Mening den Bardebval, der 
var ’’minima; rostro longissimo & acutisslmo’’. De grdn- 
landske smaa BardehvalerfT (udentvlvl idetmlndste 
2 Arter) var det altsaa, der opstllledes med det systematiske 
Navn for Andbvalen, Nebbebvalen eller Doglingen. Vel 
skete det af Fabricius med Tvivl, men ved bans store 
Autorltet som Faunist, glk ikke alene Navnet Balaena ro- 
strata, men derrned tillige Navnene Andarnefia, Ddgling 
og Nebbebval, fra nu af, over paa smaa Bardebvaler over- 
bovedet, (endog paa unge Individer af de storre kort- 
baandede Arter). Regne vi bertil, at endyder- 
