Bil. B. 
Nariiiare bestaininaiidet af iiaf>;ra muskier 
for framre extremiteteriie hos Faglariie. 
af A, Retzius. 
I^a Cuvier, gcnom utgifvanclet af sina foreliisningar i 
coniparativa Anatomien, gnmdlarle elt nytt lidelivarf for 
denna vetenskap, hade laran om enhelen i bildningspla- 
nen endast foga framskridit. Hos faglarne ansags furcula 
annu sasom ett eget ben, iitan motsvarighet hos menni- 
skan. Vida senare faun man, att delta ben ieke var an- 
nat an de hopsmalla nyckelbenen, och att hvad man forut 
antagit vara nyckelben, endast var de till en viss sjelf- 
standighet bildade coracoidal-styckena af skuldran. Mechel, 
som i grunden hyllade denna asigt, antog tvenne par 
nyckelben, ett for Acromion och ett for proressns Cora- 
coideus, cmellertid har den enklare Lsigten, sasom den 
mest naturliga gjort sig temmeligen allmannt gallande, 
sa att enheten i skuldrans bildning, fran menniskan, genom 
daggdjuren och faglarne, till och med Amphibierne viil 
kan anses fullkomligen adagalagd. 
Genomfdrandet af samma grundasigtcr vid bestam- 
mandet af mnsklerne har icke gjort jemna steg med 
osteologien. Del aterstar mycket i denna vag attutreda, 
och jag vill begagna defta tillfalle, alt meddela anmark- 
ningar om nagra, enligt min ofvertygelse, felakligt be- 
stamda muskier, horande till de framre extremilelei ne 
hos faglarne. ^ 
l:o Den hos faglarne allmant sa kallade miisculns 
siibclavius {D' Alton de Strigum miisciilis commentatio 
Tab. Ill N.‘o 9) har ej den ringaste analogic med den 
liknamnde muskeln hos menniskan, sa snarl man antager 
den ofvannamnda lydningen af skuldran och furcula. Den 
ar nemligen, hos de slagten som ager den fullslandigl uibil- 
