6C9 
Bil. D. 
Om Udviklingen af Ascaris nigrovenosa R. 
af Adolph Hannover. 
Dennc Ascaris er mege! hyppig saavel bos voxne som 
bos ganske smaa Froer, Skruptuciser og Vantlsalamandie. 
For Vintermaanederne bar jeg ingen lagttagelser af den, 
men forresten for bele den ovrige Deel af Aaret. Den 
Kndes i Lungerne og Tarmkanalen. I Lungerne ere de 
i Almindeligbed stone end 1 Tarmkanalen, men findes 
derimod i ringere Maengde; jo storre deres Antal er, 
desto ringere er deres Storrelse; dette gjoelder ogsaa for 
Tarmkanalen, bvor de i Almindeligbed ere mindre, men 
talrigere. I bele Tyktarrnen og den naermeste Deel af 
Tyndtarmen ere de meget byppige; sjaeldnere forekomme 
de i Maven og den dvr’fge Deel af Tarmkanalen. De 
naae en Storrelse af over en Tomme. Langs ned ad 
den cylindriske Krop, ligefra det coniske afrundedc Mo- 
ved og ned paa den tilspidsede Hale, forldber paa liver 
side en flad Krave, som laegger sig i forskjellige Folder, 
naar Dyret bevseger sig. At denne gjennemsigtige Krave 
kun findes paa Piandene af Dvrets Krop, og ikke som 
en geleeagtig Masse omgiver bele Dyret, seer man bedst 
ved at bevaege Dyret, saa at det kommer til at bgge 
paa Kant, bvorpaa Kraven bliver usynlig. Fra Mimd- 
aabningen straekker Madpiben sig paereformig nedad og 
bliver derpaa indsnoret; derpaa folger en rnnd Deel, der 
ligeledes afsnores fra den ovrige Deel af den i liije Rel- 
ning til Halen forlobende Tarmkanal, som er fyldt rned 
sorte kornede Excrementer lige ud i Halespidsen. I 
Midten af den paereformige Madpibe seer man et cy- 
llndrisk, nedad nogct videre Ror, som vel er den ind- 
vcndige Contour af Madpiben, bvis Tykkelse saaledcs 
bliver temmelig betydelig. Dyrets Bevsegelser ere ret 
