Mnn loretog clcinast, oftfr upprop, val till don i 
fdri’a sammankomston , for beddmmandct af Etals- 
radet Bangs I’orslag, beslutade Commitee,* och foil 
valet pa Professor och Lifrnedlcus bland 
de Svenske, pa Professor Sommer och D:r Hoj'neinaji 
bland de Danske, och pa Lector Conradi och Bri- 
gadlage Hjort bland de Norske. 
D:r Hjort boll ctt fdrcdrag: Om diagnosen af Ra- 
desyge som selvstendig Sygdom adskilt fra Syphilis 
[Bil. L.]. I anledning af detta foredrag anniarkle 
Professor Cederschjold att ocksa han ansag Ra- 
desyge soni diametralt motsatt mot syphilis, i det 
denna utbreder sig ntifran inat, Radesygen deremot 
inifran utat, en distinction hvarpa han allaredan ar 
1813 hade riktat uppmarksamheten. Han erindrade 
tillika om en skrift af en Engelsk lakare fran 14- 
hiindratalet om Radesyge (Fluxus Salinus), hvari 
Lepra fdrvaxlas med Syphilis, och hvari Chande-pisse 
omtalas och npplyses med en planche. Professor 
Sommer invande exemplet af medfodd Syphilis mot 
det af D.'r Hjort ocli Professor Cederschjold antagne 
fortplaiitningssatt af Syphilis. D:r Hjort svaradc, 
alt man hade missforstatt honom, hvad bans di- 
stinctionsmoment angick, att det icke vore bans 
mening att begge sjnkdomrnarne dermed allena at- 
skillde siof fran hvarandra, da han tvartemot antosf 
att Syphilis ej allena knnde fortplantas genom arf, 
utan ocksa genom ett universelt varkande conlagium 
ntan fdre^aende local smitta. Han trodde att e<>[en- 
domligheten hos hvarje Dyskrasie afpraglades i de 
locala tillfalligheterna , hvai pa man horde grunda 
diagnosen. Professor Cederschjold anmarkte att han 
blolt hade tail om sattet, hvarpa man sjelf adrog 
sig Sypl)ilis, icke om arftlig Lues. 
Regcments-Cliiiurg Ihsen meddelte npplysningnr om 
Vasa Cochleae, och om en egen gren af nervus 
gl()sso-j)harvng{‘us till Cochlea. (Afhand lingen kom- 
mer att t»vckas serskildt). 
