776 
rnkt('ristike Remission og Intermission af Tilfaeldene, og 
den continnerede Fcber gik over til typhus med dennes 
sacdvanlige Symptomcr. Dog kunde det ogsaa traefFe sig 
at den remittei ende Form gik over i typhus, isfer hvor 
mange syge Mennesker laae indesluttede i et snaevert Rum. 
Hos gamle Folk antog Sygdommen naeten altid tilsidst 
Charakteren af en langsom taerende Feber, hvilken meget 
lignede deii af D:r Nagel i Allona beskrevne Entkriif- 
tungsfieber hos gamle Folk. Der bemaerkedes her milde 
Febersymptomer, ringe Smerter i Underlivet, Tungen 
tor, rod og glindsende, sjeldnere sprukken, bruun, en 
total Madlede, og hvad Patienten nodtes til at spise op- 
kastedes strax; Kraeftcrne svandt daglig, og den Syge 
dode efter flere Uger en rolig Dod, ofte med den fulde 
Bevidsthed indtil det sidste (!)jeblik. Den egentlige Syg- 
dom vardc i Almindelighed fra 7 — 14 Dage, dog trak 
den sldst omtalte toerende Feber ofte ud i flere Uger. 
Af crisiske Symptomer bemaerkede jeg kun Sveden, hvil- 
ken, som ovenfor er anfort, oftere tydede hen paa en 
Lindring i Tilfaeldene. Undertid(m saaes ofte et kritisk 
Udslet paa Laeberne. Vi komme nu til Sygdommens 
Folger som vare: en yderst langsom Reconvalescents 
med en paafaldende Kraftesloshed , Ansigtet var collabe- 
ret, stundorn guult, stundom jordfarvet^ kort sagt, det 
havde et fuldkommen kachectisk Udseende. Regulaere 
intermitterende Febre ofte tertlane dog hyppigst qvartane 
vare ogsaa at ansee som Sygdommens Folgerj ligesaa 
oedema pedum som var almindeligt j anasaica viste sig 
ogsaa og stundom ascites, ja hydrops pectoris; dog sjel- 
dent. Disse vandagtige Haevelser vare saa almindelige, 
at i af de Syge kunde siges imeer eller mlndre Grad 
at vaere angreebne deraf. InParctus af lien fandtes ogsaa, 
sjeldnere af hepar, rimeligvlis en Folge af de staerke 
Blodcongestionertil Underlivet under Paroxysmerne. Menstrua 
vare gjerne i Lang Tid supprimerede, en stor Svaekkelse 
bemaerkedes i Dlgestionsorganerne , hvorved en Maengde 
Luft udvikledes i Tarmkanalen, der atter gav Anledning 
til 
