817 
Rest bJiver lix'ngende vecl Hyaloiden, imeclens den idige 
stoi re Deel fdlger med Zonula og Lindsccapsclcn , fra 
hvilken sidsle den dog letteligen kan losnes og dcrved 
frenistilles. 
Forholdel imellem Zonula Retina. 
Skiondt Retina synes at opliore pludselig og med 
en saerdeles tydelig forreste Begraendsning ved den iid- 
vendige Rand af Zonula, saa haenger den dog her saa 
ndye sammen med denne Deel, at en Overgang af dens 
Substants i samme er umiskiendelig. Flere Anatomer 
antage en finere Fortsaettelse af selve Retina ind over 
Zonula indlil Lindsecapseln , og benaevne denne: ’"pars 
ciliaris retinae”. 
En saadan pars ciliaris retinae kan man med Letlied 
eftervise; men den tilhorer Texturen af Zonula, og bdr 
vistnok neppe betragtes som en p'ortsaettelse af den hele 
Retina, eller af denne Membran i Egenskab af Nerve- 
binde; tbi de Elementer, der betinge den nervose Cba- 
racteer, ophore bestemt og tydelig ved den udvendige 
Rand af Zonula, nemlig den udvendige Beloegningsmasse, 
og de under samme udstraalende Nerveror fra N. opticus. 
Som en Fortsaettelse af Retina ind over Zonula, 
eller maaskee bedre ind i sammes Textnr, kan Talen 
altsaa kun vaere om det inderste Lag, der er et sain- 
menhaengende og forboldsviis meget slaerkt Blad, som, 
fremstillet isoleret fra de ovrige Lameller, tydeligen sees 
at bestaae af Cellevaevsfibrer i Forbindelse med et saare 
rigt arteriost og venost Karnaet. Det er netop dette Lag, 
der bevirker den noye Forbindelse, som finder Sted 
'imellem Retina og Zonula, idet det aldeles traeder ind i 
denne sidste Mernbrans Textur, og her knytter sig, som 
en forreste Lamel, til det for omtalte Blad fra Hyaloi- 
dea , der afgav den bagere. Dog er det ingenlunde det 
hele cellulos-vasculose Blad af Retina, der traeder ind i 
Texturen af Zonula, thi alle Karrene ophore ligesaa 
bestemt ved sammes udvendige Rand, som Tilfoeldct var 
med Nerverorene og den ydre Belaegningsmasse , idet 
