818 
Venerne lier danne meg(‘t store og bestemte Entleslynger. 
Saaledcs bliver det allsaa kun det fundamentale Cellevajv, 
de rene CellevDevsfibrer , der, fortsoettende sig ind i Zo- 
nula, efterat alle ovrlge Elementardele af Retina ere 
opborle, kuniie slges at tilliore denne som Fortsaettelse 
af Retina. 
Zonula ciliarh som selvstcendlsi Memhran. 
o 
Skiondt nu saaledes Zonula erholder Materialet til 
sin Bygning saavel fra Hyaloiden som fra Retina, bor 
den dog hverken betiagtes som en ligefrem Fortsaettelse 
af den ene eller anden af disse Hinder^ thi fra Retina 
erbolder den kun Cellevaevsstoffet, eller det simple Bin- 
demiddel, der tiente til at knjtte vasa og de ovrige 
Elementer af Naethinden sammen til et ejendommeligt 
Hell; og selv Bladet fra Hyaloiden, som danner det 
andet Element af Zonulae Bygning, kan ikke antages al- 
deles identisk med den dvrige Deel af Hyaloidea, der 
overalt staaer i den noyagtigste Forbindelse med selve 
Glasvoedsken , hvorfra den ikke uden betydelig Void kan 
adskilles, da derimod dette Idsrevne, og fra Glasvaedsken 
aldeles isolerede Blad staaer, ved at tra^de ind i Zonula, 
i et ganske andet Forbold, og bar vistnok ogsaa her en 
heel forskielbV Function. 
Efterat Zonula ciliaris paa den angivne Maade er 
sammensat af sine to Blade, Idber den ind imod Lindse- 
capselen og knyttes meget noye til denne, idet den 
nemlig kaster en tyndere Udbredning af sin Substants 
saavel over den forreste som bagere Capselvaeg. Ved en 
noyagtigere Undersogelse sees det meget tydeligt , at denne 
Forbindelse og Omslutning af Lindsecapselen egentlig 
kun bevirkes ved det forreste, eller Cellevaevsbladet , der 
paa Veien ind imod Lindsen fabler i tvende Lameller, 
imellem hvilke dannes den Petitske Canal. I begge disse 
Lameller ligge den storste Deel af Cellevaevsfibrerne ord- 
nede i radiate Bundter, der dog isaer i den forreste 
Lamcl ere kiendelig fremspringende, saa at de her danne 
langagtige Gruber imellem sig, hvori Folderne paa Ciliar- 
