819 
legemels l)agere Side, tllligemrd det sarnnie beklaideiido 
Pigmenllag falde ind, og her paa det nbyagtigstc fast- 
holdes. 
• Foruden den angivne simple Structur, har jeg ikke 
iiagtet den omhyggeligste Undcrsogelse, vaeret i Stand 
til at opdage i Texturen af Zonula, hverken Nerver 
eller Muskelfibrer, og kiin under Embryolivet vasa. 
De Blodkar, der under denne Livsperiode sees at traede 
ind i Zenula, komme deels fra xAarebladet af Retina, og 
forlobe udenfra indad, endog til Cellevaevslaget paa Lind- 
secapselens forreste Vceg,- deels fra Arteria byaloidea, 
hvis Forgreninger lobe i modsat Retning, nemlig, fra 
Cellevaevslaget paa den bagere Capselvaeg udad i selve 
Zonula. Naar arteria byaloidea bar udspillet sin Rolle 
og forsvinder, svinde ligeledes alle civrige vasa bort i 
Zonulae Substants. 
Det synes klart, at Zonula ciliaris bos Embryon, 
bvor dens Textur er vasculos, maa have en anden 
Fnnction end i en senere Livsperiode. Her synes den 
blot at vaere et simpelt Bindemiddel for Lindesystemet, 
bvorved dette kan knyttes fast og noje, paa en umid- 
delbar eller middelbar Maade, til naestcn alle Oiets Mem- 
braner. Oij dette Bindemiddel forekornmer miof saare 
bensigtsmaessig construeret; tbi imedens de radiat lobende 
bugtede Cellevaevsflbrer kunne tillade Lindsesystemets 
Flytning, saavel fremad i 6iet, som til Siderne, yder 
derimod Blodet fra Hyaloiden den nodvendige Resistence. 
Denne Lindsens Flytning frem eller tilbage, der er en 
nodvendi" Betinofelse for at Oiet skal vaere et saa vel 
indreltet optisk Instrument, som det i Virkeligbeden 
viser sig at vaere, er vistnok aldeles passiv, og maa sik- 
kert blot tilskrives de Formforandringer selve Bulbus 
lider ved de paa samme baeftede Musklers Spil, og den 
deraf frembragte Presning paa de indesluttede Vjedsker. 
Det kan neppe undgaaes, at jo Oiet maa lide et Tryk 
paa en eller anden af dets Sider, under enkelte af dets 
