840 
liU W. 
Nosograpltiska Anmarkiiingav om Diabetes 
Mellitus, 
af 1. llinoni. 
Jag anser mlg bora l)ekantgora do fornamsta resuhaterne 
aF hvad jag tror mig liafva erfarit oni den aiinu sa gat- 
fulla Diabetes Mellitus, hvarom jag afven ifran Finland 
samlat nagra iakttagelser och hvilken jag haft tillfalleatt 
i trenne siirskilda fall mer eller mindre fnllstandigt sjelf 
observera, i synnerliet uti ett soni jag i tlo manaders 
tid oafbrutet bebandlat. For tidens korthets skull maste 
jag icke allenast inskranka mig till blott det Nosogra- 
phiska momentet, utan afven deri balla mig fdrnamligast 
till sjukdomens lokaluttryok i Urinsecretionens sphoer. 
Qvantiteten af den i Diabetets M. aflatna Urinen 
bar jag funnit vara mycket olika, afven hos ett och 
samma subject: t. ex. ifran 1^ a 2 Svenska kannor gaende 
anda till 6, maximum af hvad jag observerat, och, till 
fdlje af dels yttre inflytelscr, dtds sjukdomens inre fdr- 
andringar, hafva omvexlingarne i delta afseende varit ej 
sallan mycket hastiga. Men afvesi uli ett af de ofvan- 
namnde fallen befanns iniingdet) af en verkligt Diabetisk 
urin, under det mesta af sjukdomen, ungefar normal. 
For ofrigt bar qvantiteten af denna vatska ingalunda 
alltid varit en matare af sjukdomens intensitet, emedan 
jag ej sallan sett den, vid stark sockerhalt och andra 
svara tecken, vara ganska ringa. — Betraffande det qva- 
litativa hos Urinen i Diabetes M. far jag anfora foljande : 
de yttre physicaliska egenskaperne bar jag funnit dfver- 
hufvud lika med hvad andra deroin aufort, i afseende 
pa farg, klarhct, lukt, smak m. m., afvensom det kon- 
staiila phaenomen, att en sadan urin, eluirii vid afla- 
tan det 
