871 
Bil. u. 
Remap rkiiin^er over Retslapgens Stfiiid- 
piiTikt under Tilregnelighedens Beddmmelse 
ved T, C. Miirer. 
(I Udtog). 
oit Foiodrng indleder Forf. med den lagltagelsc, at der 
1)08 Retslaerde og Mora lister ofte finder Frygt og Mis- 
tillid Sled til del Skjdn som af Laeger afgives i slats- 
retlige isaer crlininelle Tilfaelde samt ved Bedomnielsen 
af tvivlsonime Sjaelstilstande, og at del er den nloibe- 
lioldne Anvendelse af Laegens Apparat af Anatomic*, Pliy- 
siologle, Plirenologie o. s. v. som er hine en Skrat'k og 
som synes dem at lede til materialistiske og determinis- 
tiske Ansknelser. Han herorer fremdeles, at Anvrndelsen 
af Plirenologiens (den gallske Laeres) GrundsaMninger 
isaer synes at opvaekke denne Frygt; men ban viser ogsaa 
at denne meest er grnndet paa Misforstaacdse af den 
pbrenologiske Terniinologie , som ban derfor, i det rets- 
lige Skjdn tilraader, som meget muligt at undgaae. — 
Disse Betragtninger lede Forf., motiveret af omslaendig- 
beder, som ikke kiinne have Plads i delte Udtog, til en 
digression belreffende Detensionsfangers og Forbryderes 
aandelige Vel, idet ban foreslaaer, at en Commilee skulde 
sammentraede , og den aandelige Pleie bos de Ulykkelige 
under dennes Bestyrrelse og Control i Forening med den 
egentlige Foengselspraest , overdrages tbeologiske Candidater 
som dertil vare vlllige og fdlte sig kaldede, og det belst 
under ' Formen af kateketiske Ovelser og Samtaler i Een- 
rom. Del er nemligen diensynligt, at den saedvanlige 
Maade at opbygge Fangerne paa, er utilsti aekkelig og i 
Almindeligbed unyttig. 
For naermere at lose sin egentlige Opgave gaae 
Forfatterens Bestraebelser i dvrigt ud paa, igjennem Na- 
