24 
som ud try Ukcs i Ord, der forstaaes af Fagsmaendene oyer hole 
Verden, gives der ogsaa et IJdbytte af Videnskaben, som skal 
blive almindelig Eiendom. De herunder henhorende Gienstande 
have for endeel allerede dercs Navne i det daglige Liv; men, 
alt som Videnskaben rykker frem, vil mangen Sprogopfmdelse, 
mangen Opgravning af gamle Sprogskatte vaerc fornodeu. Frem- 
for alt fordrer det Almeengieldende, som i Videnskabens med- 
delelige Udbytte maa blive saa overveiende, Udtryk, hentede af 
Sproget selv. Dette indeholder en skiult Philosophic, som hem- 
meligt beaander dem, forsaavidt de ere dannede i Medfor af 
dets eget Vaesen. Man maa her vel vogte sig for at hielpe sig 
ved Overseettelser af udenlandske Ord, forsaavidt det oversatte 
Udtryk ikke er saaledes beskaffent, at man kunde have vaeret 
tilboielig til at danne det, om man endog ikke havde havt det 
fremmede Forbillede. Man maa naesten ligesaameget vogte sig 
for at danne Ord, der skulle udtale altformeget, vaere et Slags 
Definitioner ; saadanne Ord ere ofte haarde, endnu oftere ufrugt- 
bare, jeg mener uskikkede til deraf at udlede alle de Beteg- 
nelser, som Tankeudviklingen fordrer. Endelig er det meget 
vigtigt at nndgaae Ord, som kun med Vanskelighed udtales, 
og naesten altid ere ildelydende. Naturvidenskaben saetter os 
meget byppigt i det Tilfaelde, at vi, ligesom de forste Menne- 
sker, maa give Navne til Ting, vi forhen ikke kiendte. Det er 
naturligviis langt fra at vi heri kunne bruge Menneskenes op- 
rindelige Frihed, eller engang den store Frilled , som bruges i 
Dannelsen af Naturbeskrivelsens og Chemiens systematiske Navne, 
men vi maa noies med at ose vore Udtryk af de os foreliggende 
Sprogmidler. Alt, hvad vi ere berettigede til, er at bruge disse 
med sand Aandsfrihed. Forend man forsoger at danne Udtryk- 
ket for en videnskabelig Tanke, maa man forst have giort sig 
til Herre over den, og stille sig Sagen saaledes for Oine, som 
om man vilde tale derom med en Forsamling af oplyste Lands- 
