31 
ftetninger vinde en forhen ukiendt Rigdom, som endogsaa vil 
udove en Indflydelse i mange andre Retninger. Det er med 
al denne Udvikling for 0ie, at jeg onsker, at vi skulle samvirke 
som sande skandinaviske Brodre for vort nordiske Sprog, om 
man vil vore nordiske Sprogarter. 
Det er mig en Glaede at lade Tanken dvaele ved det Meget, 
som allerede er skeet til at bortrydde Hindringerne for en saa- 
dan Fremtid, og ved deSkridt, vi have begyndt at giore fremad 
deri. Hvorledes ere ikke de morke Fordomme, som gamle 
Tiders Taager havde spredt over vort Norden , og hvorunder 
Mistanke og Fiendtlighed mellem Brodrefolk vare avlede eller 
naerede, nu forsvundne, ved et Indsigtens Lys, som vi tor haabe 
aldrig mere skal fordunkles ! Voi e Naturforskermoder stode frem- 
mestblandt de storre offentlige Yttringer deraf, men de bleveingen- 
lunde de eneste. Vi have seet en begeistret Ungdom fra det ene Rige 
I vandre til det andet, blot for at stifte Bekiendtskab, Venskab, 
Broderskab. Det er glaedeligt at see saadanne Oplysningens og 
Kiaerlighedens Folkevandringer, saa liden end deres Maalestok 
er i Sammenligning med de Verdensbegivenheder, hvoride store 
Folkemasser udgiode sig. — Det maa vaere os alle en storTil- 
fredsstillelse, at see Norden regieret af to hoitoplyste og hoi t- 
dannede Konger, som begunstige denne Skandinaviske Straeben. 
Denne Folelse faaer endnu foroget Liv og Kraft derved, at Lan- 
dets aedle Konge, som, hvis hans ophoiede Stilling ikke kaldte 
ham til andre Forretninger , skulde have vaeret en udmaerket 
I Deeltager i vore Arbeider, haedrer dette vort forste Mode med 
sin hoie Naervaerelse, og desudea paa flere Maader harviist vort 
Foretagende sin oplyste Velvillie. Jeg er forvisset om at talei 
alles Navn, naar jeg herfor frembaerer ham vor dybtfolte og 
aerefrygtsfuldetes Taksigels. 
Jeg aabner da herved dette vort femte Skandinaviske Na- 
turforskermode med de gladeste Forhaabninger. 
