34 
som i mer och mindre grad bor tillhora alia menniskor, afven- 
som den hvilken egentligen foradlar menniskosliigtel ; d& der- 
emot den rent vetenskapliga anses for en fackbildning, en spe- 
cial bildning, som kau vara nyttig att innehafva for vissa men- 
niskoklasser, och afven vigtig att bevara, emedan den bidrager 
att gora menniskolifvet mera beqvamt, men som ingalunda kan 
jemforas, i foradlande och uplyftande kraft, med filologiska och 
historiska studier. M alia herrskande meningar, ehuru i borjan 
endast existerande i taukan, och s&ledes andliga, slutligen fram- 
trada i kroppslig gestalt, och taga form i bestSende iustitutio- 
ner, s& m&ste afven denna meningen slutligen inverka p&sam- 
halls-inrattningen, samt natur-studierne , ej blott s&som redan 
ar fallet, uuderordnas de ofriga studierne, utan helt och h§llet 
komma att uteslutas ur den allmanna bildningen, s§som de i sjelfva 
verket aro i vissa lander, t. e. i Bayern, redan uteslutne ur de 
larda skolorne. 
Denna sakens stallning, och de utsigter, som visa sig for 
framtiden i detta afseende, framkallar och fortjenar Naturfor- 
skarnes yttersta upmarksamhet. Ty deras kail ar ej blott att 
utvidga Naturvetenskapernes omr&de inorn vetenskaperne sjelfve, 
utan tillika att udvidga detta omr&de inommenniskoslagtet, och 
gora dem s& valgorande, saledes afven s& allmanna, som mojligt. 
Det kan icke undfalla nlgon ibland oss, att detta valgorande 
inflytande p^ menniskoslagtet ar dubbelt ; det ena reellt, socialt, 
forbattrande menniskoslagtets yttre tillstand; det andra indi- 
viduellt, andligt, foradlande sjelfva den menskliga naturen, der- 
igenom att de oppna nya och fria utsigter ofver verlden, for- 
jaga fordomar och villfarelser , och genom den narmare for- 
bindelse, hvaruti de satta menniskan med Gud, genom den djupa 
religiosa kansla de istadkomma, den kansla af beundran for 
Skaparens vishet och godhet, och den undergifvenhet for dess 
beslut, som de &stadkomma. Hvem kan nekaeller vederlagga, 
