44 
skabsmaend have derfor erklaeret disse Bestraebelser for et utak- 
nemmeligt og frugteslost Arbeide. Imidlertid gives der dog 
visse Middeltilstande, som det baade er mueligt, og tillige for 
Videnskaben vigtigt, noiagtigt at bestemme. Hertil horeriblandt 
andet Atmosphaerens midlere Tryk ved Havets Overflade. 
Dersom Jorden ei beskinnedes af Solen, saa vilde Luft- 
kredsen vaere i Ligevaegt eller Hvile. Var den end af nogen- 
somhelst Aarsag kommen i Bevaegelse, saa vilde den, ligesora 
Havets Bolgegang, naar alle udvortes virkende Aarsager ophorte, 
efterhaanden komme til Ro. I alle stillestaaende Fluida gives 
der visse Giennemsnitsflader, i hvilke Trykket overalt er af samme 
Storrelse. Saaledes bliver i stillestaaende Vand Trykket paa 
begge Sider af en Flade, der stikkes ned i samme, bestandig 
storre, jo dybere man stikker den ned under Vandfladen; men 
i samme Dybde er Trykket altid det samme. Naar man saen- 
ker en Dykkerklokke ned i Havet, vil man finde, at i en Dybde 
af omtrent 52 Fod er Luften i Rlokken sammentrykket til det 
halve Omfang, men i samme Dybde paa forskiellige Steder altid 
ligemeget. Saaledes vilde det ogsaa forholde sig med Atmo- 
sphaeren, hvis den var i Ligevaegt. I lige Afstande fra Havets 
Overflade, altsaa i en med Jordens Middelpunkt concentrisk Kugle- 
flade, vilde Lufttrykket overalt vaere af samme Storrelse. En 
saadan Flade kunde man kalde en Ligetryksflade ; Havfladen 
blev altsaa den Ligetryksflade, i hvilken Lufttrykket var storst. 
Men man vilde giore en falsk Slutning, ifald man troede, at 
heraf vilde folge, at under disse Omstaendigheder vilde Baro- 
meterstanden ved Havets Overflade i alle Breder vaere den samme. 
Lufttrykket er vel lige saa stort, som Vaegten af den Qviksolv- 
colonne i Barometeret, hvilken det baerer ; men da Tyngdens 
Intensitet formedelstCentrifugalkraften er Vas9 mindre ved jEqva- 
tor end ved Polerne, saa maatte den Qviksolvcolonne, der un- 
der jEqvator skulde vaere ligevaegtig med en lignende Colonne 
