78 
en materialistisk Anskuelse af den. Siaelen staaer indad til i 
aandelige Forhold og faacr Kraft og Virksomhed, faaer Det, 
som udgior Ideefyldens egentlige indre Grundlag og udgior Li- 
vets egentlige Styrer, ud fra en indre aandelig Kilde. Dette 
gielder om det Logiske, det Poetiske, det Moralske, det Reli- 
giose. Men nil lever Siaelen tillige i sit Legeme, og denne dens 
Leven udadtil er aldeles afhaengig af den legemlige Organisa- 
tion, som maa have en vis fuldkommen Indretning eller Mecha- 
nisation, naar det Aandelige indenfra skal kunne komme til 
Udtraeden og Virken hos Mennesket. Begge Dele : det aandelige 
indenfra Kommende og det Legemlige, maae virke tilsammen 
med en vis Harmonic; forstyrres det Ene, saa forstyrres det 
Hele*). Musikeren, Sangeren , kan vaere os et Exempel. Alt 
det Aandelige, som han kan lade komme frem i sit Spil, i sin 
Sang, vil han ei kunne komme frem med, ja ei engang hos 
sig selv kunne udvikle, uden ved Hielp af et vel mechaniseret, 
eller i Henseende til Mechanisalionen vel uddannet, Fingerspil 
eller Bryst. Men Fingerspil og Sangerfaerdighed i Brystet be- 
roer paa et Muskelspil , som atter beroer paa et Nervefibrille- 
spil, hvis Beqvemhed af Naturen og hvis Uddannelse formedelst 
Ovelse bliver en nodvendig Betingelse. Aanden skal rore sig i 
Legemligheden ; thi den skal rore sig i Verden , under megen 
Vexelvirkning med en Omverden ; men hertil horer, at densely 
boer i et System af velorganiseret Legemlighed ; og hermed 
staaer nu al dens Virken i en uadskillelig Sammenhaeng, og 
derfor beroer i een Henseende Alt herpaa, medens det i en an- 
den Henseende beroer paa den indre aandelige Sammenhaeng 
med den hele aandelige Levens Grundldlde. 
*) I Henseende til alt det Meget, som her bliver at tage i Betragt- 
ning, vil jeg henvise til et Skrivt af mig om Forholdet imellem 
Siael og Legeme, hvilket endnu i dette Aar vil udkomme. 
