93 
trada for den historiskt bildade pS. samma satt som for den 
obildade, ej synas framkonima s§som omotiverade handelser, 
hvilka af slumpen ulvecklat sig pa del gifna sattet, ulan oftast 
yarit betingade af foreg§ende orsaker, underkastade lagar likas& 
bindande som de, hvilka man partielt inom naturvetenskaperna 
kommit p& sp&ren. 
Efterfr&gan efter orsaken till hvad som betingar hvarje 
handelse ar det, som gor historien till vetenskap, och samma 
orsaksrigtning ar det som lyfter statistiken , rattsvetenskapen 
och statslaran ifran de registraturartade minnesforr&der, som 
eljest skulle vidlada dem i m§ngt och mycket. Det ar andens 
inblickande uti h'andelserna , som gor dem lefvande, ty af 
blotta k'annedomen om det empiriska forhandenvarandct upp- 
st&r ej nagot hogre lif. Det contemplativa begrundandet, hvil- 
ket redan forutsatter nagot annat an en tom minneslexa, ar 
det som m&ste forefinnas och uppodlas hos oss alia, och som 
afven smaningom leder till elt allt tydligare och klarare upp- 
fattande af de enskildta handelser, hvilka, vare sig af fysisk eller 
psykisk natur, komma oss tillhanda. Detta standiga hvarfore 
och detta sammanstallande af saker, som ganska ofta synas i 
forsta pSseendet vara temmeligen heterogena, aro i sjelfva 
verket dock de hafstanger, formedelst hvilka vi lvftat oss ifran 
en l§g intellectuell standpunkt. G& vi tillbaka till naturveten- 
skapernas forsta barndom , sa se vi ofvcrallt, luiru enstaka 
hvarje fenomen presenterat sig for oss samt af oss blifvit upp- 
fattadt, hvilket visscrligen ej ma anses s§som innebarande nli- 
got klander emot forfadren, emedan det just ar pa grund af 
dcsse iacktlagne enskildta omstandigheter , som den vetenskap- 
liga och intellecttiella byggnaden sedermcra upprcst sig, under 
det att all likarlad byggnad, som man sokt uppresa utan en 
dylik forutgaende lagd bctryggande gnind, for efterverlden 
alltid visat sig vara af foga varde, samt blott i s& matto lan- 
