96 
tillkannagifva dock, sedan de blifvit forklaradc uti allmanna 
ord, s5danc tankar och sSdane insiglcr om tingen , att hvarje 
person, som vet hvad cn sann sjalsnjulning vill saga, alltid 
shall fiigna sig ofver att menniskoanden v£gat foretaga sig en 
stor del af dessa amnens behandliug, samt dervid ofta ej s& 
alldeles forgafyes strafvat uti deras losning. 
Jag sade losning, men denna losning f§r forst&s i natur- 
vetenskaplig mening, ej i don att a priori kunna tolka och 
forutse allt, eller att kunna af intet frambringa siora saker. 
Ty losning ar i kemin icke annat an ett forsok till alt sam- 
manslA ocb forklara cn miingd af enskildta fenomener under 
vissa uppstallda lagar, hvilka val ratteligen borde beta hypo- 
theser, och bvilka efter hand blifvit lagda i dagen , for att 
inom vissa stora klasser kunna uppfatta dot som till denna 
vetenskap borer. En viss sceptisism emot dessa lagars oomkull- 
kastlighet ligger alltid i bakh&Il hos nalurforskaren , och han 
m&ste for allt sit theoretiska vetande slandigt hafva ett fr§ge- 
tecken i beredskap, sedan han just af denna vetenskaps egna histo- 
ria alltid fr§n borjan blifvit gjord uppmarksam p§. , att de 
fenomener, som for en viss tid synls vara forklaradc* pH det 
mast tillfredsstallandc satt, blifvit till folje af nya uppdagelser 
rubbade till sitt innersta vasende och blifvit skakade just ifran 
den djupaste grunden. Att ldandra forthitna tiders vetenskaps- 
man for de felsteg de gjort med hansyn till deras uppfattning 
och forklaring af nalnrens fenomener, utmarker vanligtvis den 
f^kunnige eller atminstone en sadan , som sjelf foga tankt sig 
in uti sitt amne och gjort sig reda for gSngen vid en under- 
sokning eller sv^righeterna for alt i borjan finna tillrackligt 
starka hevis for att understodja en framkastad hypothes. Van- 
ligtvis intraffar det ej heller med den , som sjelft forsokt sig 
n&got uti den activa delen af vetenskapen, men s& mycket 
mera med den, som uuder belradaudet af vetenskapeus baua, 
