116 
hvalernes i Biskaierbugten, omkring Island og Spitzbergen ved 
den overdrevne Hvalfangst giennem flere Aarhundreder paa disse 
Stederselv. En egentlig Forandring i Dyrenes Traek, end sige 
en saadan, der maatte medfore en Forandring i deres hele 
Levemaade, er neppe i noget Tilfaelde at eftervise eller endog 
at antage. Fra deres Vandringer som de for Tiden ere 
kunne vi meget mere slutte tilbage til deres Vandringer i For- 
tiden, kun at derved tages Hensyn til enkelte Arters tidligere 
langt storre Talrighed. Jeg vil prove, til Slutning af disse 
Meddelelser at fremsaette det Billede , Jeg efter mine Underso- 
% 4 
gelser har troet at kunne udkaste af de nordiske Hvaldyrs Ud- 
bredelse efter Aarstiderne i aeldre og nyere Tider. 
I December, Januar og Februar vare fordum, ligesom nu, 
alle Havene naermest om Nordpolen , Baffinsbugten indtil den 
68de Grad, hele Hudsonsbugten og Hudsonsstraedet, fremdeles 
Havet naermest 0sten om Gronland og hele Havet omkring 
Spitzbergen og Nowaja-Semlja, kort de arctiske Have saavidt 
de dsekkedes af et sammenhaengende fast Lag aflis, menogsaa 
kun saavidt, ganske blottede for Hvaldvr. Tset op til dette 
faste Iisdsekke, mellem den lose lis oiler i de indelukkede Aab- 
ninger af selve Iisdaekket, navnlig i St. Lorenzbugten , den 
nordligste Deel af Davisstraedet, Havet Syd for Spitzbergen og 
Nowaja-Semlja indtil Islands Nordkyst og formodentlig indtil 
Nordkap, levede paa den Tid af Aaret Narhvalerne og Gron- 
landshvalerne. 1 den sydlige Deel af Davisstraedet og overho- 
hovedet i det aabne Hav naermest ved Iislinien vare kun endnu * 
Hvidfiskene. — De fleste fiskeaedende Hvaldyr droge i December 
efter Sildestimerne, navnlig de egentlige Delphiner (Springhvalerne), 
Marsvinene, Finfiskene. Til deni sluttede sig Rovhvalerne 
(Svaerdfiskene). I Januar naaede deres store Skarer til Norges Ky- 
ster. I det nordlige Atlanterhav tumlede sig de blaekfiskaedende 
Grindehvaler og Naebhvaler , i Biskaierbugten Nordkaperne , og 
