139 
vilda urformen , ss. Daucus Carota , Brassica Rapa m. fl. 
Detta ar orsaken, hvarfor man icke vet s & m§nga kulturvaxters 
stamland, emedan man icke mer igenkanner den ursprungliga 
formen. For mig ar det likval intet tvifvel, att Lactuca sativa 
harstammar fr&n den vilda Lactuca Scariola, fast den forra 
genom fortsatt foradling forgrenat sig hos nyare Botanister 
ytterligare i 4, 5 arter, Secale cereale fran S. fragile o. s. v. 
Att denna foradling afven stracker sig till de vilda vaxterne, 
fast det sker oraarkligt, liksom allt som sker stort, hafva vi flera 
bevis. Den sa kallade Vintereken ( Q . sessiflora) ar en sadan 
aldre, ofullkomligare form af Sommareken ( Q . pedunculata) ; 
den form bibehaller sig annu i magrare, grusiga bergstrakter, 
men d& den afven der nedstiger i en humusrikare dal, ofver- 
gar den till Q. pedunculata; men af sakra forskningar kanner 
man, at fordom, innan humusquantiteten okat sig, ensam Quer- 
cus sessiflora forekom i de nejder, der nu Q. pedunculata ensam 
herrskar. Samma ar forh&llandet med Pinus silvestris i Danne- 
mark efter Steenstrups observationer, och andra vaxter. Omoj- 
ligen kunna vi fatta den oandliga mSngfalden i naluren , om 
vi icke vilja erk'anna denna naturalstrens form§ga , att under 
tidernes langd och under forandrade forhSllanden forgrena sig 
till nya, foradlade former. Utgar man fr&n den Linnaeanska 
grundsatsen : Tot numeramus species, quot in principio creatae 
formae, sS borde val alia dessa betraktas som afarter; men 
denna deras geneologi kan af oss numera alls icke utredas; 
den primitiva, ursprungliga ar nagot sa langesedan forganget, 
att man lika gerua kan hanvisa forskaren till mSnen, som till 
urtiden for att utreda de primitiva arterne, Visserligen kan 
man antaga, att de primitiva arterne varit vida farre an de 
nu lefvande, liksom filosoferne yrka farre elementer an kemi- 
sterne antaga, men i b&da fallen forirrar man sig i det obe- 
stamda och godtyckliga, om man icke nu vill crkanna det, 
