142 
tillrackligen bekant; icke blott de hognordiske storre djuren, 
ss. Elgon , Renea , Bafvcrn hafva ur S. Seandiuavien forsvun- 
nit (hvilket kan skett genom menniskans jagt), utan afven de 
fullkomligare molluskerne, som nu b.bo mossarne, ss. Unio, 
Anadonte etc. sakuas alldeles i de iildre torllagren efter Prof. 
Steenstrup, och S. Scandinaviens forr utdoda arter lefva, efter 
Prof Loven, till stor del annu vid Gronlands och Spitsbergens kuster. 
Allt detta skulle man snarast vilja forklara genom en klimatets 
forandring, men en sAdan ar alldeles icke tillracklig, dA de namde 
tradslagen forekomma laugt langre soderut i varmare lander, 
anda till Italien — och annu trifvas ratt val i landet. Derjemte 
fiuua vi , att nar vissa trakter genom forstnamda misshandling 
af naturen, blifvat storlade tillbaka flera Artusende pa sin sli- 
gande framskridande bana , m&ste naturen annu i dag &nyo 
genomlopa den samma , s& att pA de utmarglade hedarne i 
Sunnerbo, p& Jutland o. s. v. ar Aspen det enda trad, som 
kommer fort, och derefter foljer i Sverige Tallen. Derigenom 
har och flerastades ordningen emellan tradslagens vexling pA 
enskilda lokaler omvand emot den Steenstruj) beskrifvit. Det 
synes mig synnerligt anmarkningsvardt , att den af Herr Prof. 
Steenstrup funna ordningen for skogstradens upptratande i 
Dannemark sammanfallar pA det nogaste med den mindre eller 
mera humusrika, bordiga jord, de erfordra for sin trefnad. 
Asp och Tall intaga alltid de magraste platser, som icke kunua 
frambringa adlare skog, men dA humusquantiteten ochbordig- 
heten okat sig, uttrangas de af Ek och Gran ; A1 och Bok er- 
fordra annu mera humus for sin trefnad. Naturen begagnar 
sAledes har, som ofver allt, det ofullkomligare for att bereda 
vag for det fullkomligare; nar platsen for det sednare blifvit 
beredd, mAste, efter naturens eviga lag, det svagare vika un- 
dan for det starkare. Af alia Aristokratier ar naturens den 
mest bindande, alltid obesegrade. Som det tillika ligger i 
