146 
Hera metamorphoser (lefva i ett larvtillstind), eller genomlopa 
yexlande generationsserier, innan den typiska fullkomligheten 
uppnis. Hos vaxterne aro Cryptogamernes sporer och Phanero- 
gamernes pollen fullkomligt identiske; skillnaden ar den, att 
det sednare nedfaller i ovarii iamnios-fluidura och der pa kort 
tid gror till ett embryo (den uuga plantau in nuce), men spo- 
rerne nedfalla i jorden for att gro, hvarfore dessa miste ge- 
nomgi flera vexlande generatiouer, innan den typiska formen 
kan utbildas; men den kan afven i dessa lagre tillstind quar- 
stanna och som sidan fortplanta sig, ofta till ojemnforligt storre 
massor, f. e. Leprarierne; just derfore, att den ej kan hinna 
sin typiska fullkomlighet, ersattes detta genom storre massa. 
Af allt detta, som har alltfor kort och derfore troligen 
for flera ihorare mindre klart mist framstallas, anser jag oss 
bora antaga, att primitift % kela naturen och foretrddesvis i den 
organiska skapelsen blifvit nedlagd en formaga af perfectibilitet, 
for att, efter en Mn evighet forutstakad verldsplan, stiga till 
allt hogre utveckling genom de pa jorden successivt intradande 
olika fysiske forhallanden och genom den oandliga mingfald 
af nya resurcer, som lifvit sjelf (ty endast lifvet skapar) med 
hvarje stigande utveckling frambringar, ja ! till och med derigenom, 
att det lemnar sina skapelsers atomer sisom humus i arf till efter- 
kommande. Jag inser mycket val, att detta icke kan blifva 
n&gon string vetenskaplig doctrin; ty det primitiva, ursprung- 
liga ligger utom vir erfarenhets granser; men di vi per in- 
ductionem begifva it dessa spekulationens oknar, si blir det 
for tankan klaraste alltid det riktigaste, och det skonaste vi 
kunna dikta tillika alltid det sannaste. Si ar det for tankan 
onekligen klarare, att naturkrafterne alltid verka och verkat 
efter samma eviga lagar, an lika oforanderlige som deras Herre, 
hvars tjenstandar de aro ; emedan motsatsen skulle upphafva 
begreppet om Guds sannfardighet. Si innebar det for min 
