155 
Universalsprog. Som Tale- og Skriftsprog indtager det vel Vs 
af Jordkloden og intet levende Maal har giort saa maegtige 
Trin over Landene eller i samme Grad bidraget lil at begrunde 
en almindelig Civilisation paa Jorden. — Allerede nu forstaaes 
dette Sprog ved de fleste lydske og italienske Hoiskoler, og det 
er naesten det eneste fremmede Sprog, som udbredersig videre 
i Omkreds inden Frankrigs Graendser, i hvis Hovedstad det 
synes at blive et Modesprog. At de slaviske Nationer, hvis 
Sprogdialecter ved staerke Kraefter fremhaeve sig over en stor 
Deel af Europa, ogsaa ville foie Indflydelsen af det engelskc 
Sprogs naturlige store Magt, synes heller ikke tvivlsomt og tor 
have sin store Nytte i mere end een Henseende, 
Jeg har efter ringe Evne kortelig sogt at udvikle Ideen 
om en Sprogeenhed, og har talt efter min hedste Overbeviis- 
ning, saaledes som den giennem flere Aar har giort sig gieel- 
dende hos mig efter mangen Udvexling af Tanker med Andre 
baade i Iud- og Udlandet. En ydre Forauledning har drevet 
mig til at fremstille Sagen for denne laerde Forsamling , til 
hvis sagkyndige Bedommelse jeg saameget roligere henstiller 
den, som Ingen hedre end Naturforskeren af Videnskabens naer- 
vaerende Stilling forraaaer at domme om Fremtidens Trang og 
Krav. Den fortiener en alsidig og grundig Undersogelse og 
vil efter sin Natur tidligere eller senere tiltvinge sig en saadan. 
Thi ingen Skingrunde og tomme Floskler af egoistisk Oprin- 
delse ligesaalidet som Hensyn, hiemmehorende inden en snevrere 
Kreds af Kundskahsmaend, hvis Trang ikke forer dem stadigen 
udenfor Hiemlandets Hiaelpemidler, ville kunne modstaae 0n- 
sket om at vinde et faelles videnskabeligt Sprogbaand, hvilket 
vi, fra et almindeligt Staudpunkt hetragtet, maae ansee som en 
solid Grundvold for en stadig og sund Udvikling af den hele 
Menneskeslcegt. 
