156 
Bilag N. 
Om Vexelvirkningen mellem Havels Bestanddele 
og dels Beboere. 
Af 
Professor Forchhammer . 
]\Ian har ofte fremstillet Havet som et Residuum af Jorddan- 
nelsen, og dets Bestanddele, som de Substantser der ere blevne 
tilbage, efterat den faste Jordskorpe bavde afsat sig. Jeg skal 
i det Folgende forsoge at vise, at denne Anskuelse er aldeles 
urigtig; at medens Havet danner Jorden, Jorden igien danner 
Havet; at der er en stadig Vexelvirkning imellem disse to 
store Dele, der sammenssette Jordons Overflade. 
Allerede en overfladig Betragtning maa fore til det Resul- 
tat, at alt det Vand, som fra den faste Jordoverflade flyderud 
i Havet, bestandigen maa tilfore det nye Bestanddele, hvis 
Mcengdeforhold foroges ved den over dets hele Overflade stedfindende 
Fordampning. Saaledes er Verdenshavet vel en fra den ene Jord- 
periode til den anden overleveret Oplosning, men dets Bestanddele, 
som Atmospluerens fortaettede Vand har udtrukket af de for- 
skiellige Lag, foroges endnu bestandigen ved samme Virkning, 
og naar vi blot betragte denne ene Side af Sporgsmaalet, maae 
vi ikke forundres over, at der er saa mange faste Bestanddele i 
Sovandet, men hellere vente at finde mange Here. Ere nem- 
lig de store Traek af Vandets Kredslob disse : at Vandet, 
som reent Vand, fordamper fra Havets Overflade, og belsesset 
mod 3lle de oploste Stoffer igien nem Aaer og Floder atter ven- 
der tilbage til det, saa begriber man let, at der hver Dag, 
