168 
digererede Sovand, og den deri oploste kulsure Kalk udgier 
Overskuddet af Kalkmeengden. Decompositionen gaaer nemlig 
saaledcs for sig, at den Magnesia, som ved den kulsure Kalk 
ved Ombytning skulde bundfaeldrs i Forbindelse med Kulsyre, 
indgaaer en Forening med den kiselsure Leerjord, hvorved den 
slipper Kulsyren, saaledes altsaa at Magnesia-Oplosningen virker 
paa den kulsure Kalk, som en fri Svre og uddriver en til den 
oplosle Kalk svarende Kulsyremaengde , der da oplnser en ny 
Portion Kalk. Enhver Storm, som oprorer Mergelen paa Havets 
Bund, maa altsaa formindske Magnesia og foroge Kalkens Maengde 
i Havet. 
Der staaer nu ikkun tilbage at forklare bvorfor der ikke 
er mere Kogsalt i Havet, end vi JIude. Det er tidligere viist, 
at de i Havet levende, organiske Vaesener, selv om de ikke 
kunne undvaere Chlornatrium, dog ikke ere istand til atbringe 
det i saadanne Forbindelser, hvori det er uoploseligt i Van- 
det, og at altsaa Havets Kogsaltmaengde ved det organiske Liv i 
samme ikke bliver formindsket. Der Andes to store Virknings- 
former, hvorved Sovandets Saltmaengde virkeligen bliver for- 
ringet, Vulkanernes Indflydelse og Lagundannelsen. 
De allerfleste Lava- og Askevulkaner Andes i Nserheden af 
Havet og den store Maengde af Saltsyre, som de uddampe, den 
store Maengde Natron, som deres Lava og Aske indeholder, vise 
tilstraekkelig at den underjordiske lid maa have Adgang til store 
Masser af Kogsalt, og naar vi tillige tage Hensyn til den store 
Maengde Vanddampe, som de udvikle og til deres Beliggenhed, 
kan man neppe vaere i nogen Tvivl om, at det er Sovandet, 
der i de Aeste af vore Vulkaner er virksomt. Vandet gaaer 
bort i Dampform og vender som Regnvand tilbage til Havet. 
Kogsaltet og de ovrige Bestanddele blive fuldstaendigen decom- 
ponerede og de tilstedevaerende Baser indgaae Foreninger med 
Kiselsyre. Den paa denne Maade fra Havet borlforte Saltmaengde 
