179 
forr&d af erfarenhet i den egentliga cranioscopien, forhvarfvade 
sig Mda en stor fardighet i sattet att enkelt och klart frara- 
stalla byggnaden af hjernan och ryggmergen. Afven i denna 
del broto de en s& godt som aldeles ny bana, och anses s&som 
de der forst visat hjernans uppkomst Mn ryggmergen. 
Redan Mn borjan af sitt upptradande visade Gall en stor 
talent i det mundtliga foredraget. I Wien, Berlin och flere 
storre stader gaf han forelasningar ofver anatomian af hjernan, 
samt om craniets form, s&som uttryckande sjalens egenskaper. 
Dessa foredrag besoktes af talrika fthorare och uppmuntrades 
af enthusiastiskt bifall. 
Men den nya laran hade derjemte magtiga motstandare; 
den ogillades af prester och jurister, moralister och philoso- 
pher. Afven tidehvarfvets utmarktaste anatoraer och physiolo- 
ger vagrade den samma sitt erkannande. Efter en flerarig 
kamp i faderneslandet, valde Gall och Spurzheim Paris till 
hemvist, for att der vinna ett friare fait for larans grundlag- 
gande och tillvext. Gall mottogs afven har med enthusiasm 
och raknade sjelfve Cuvier bland sina &horare. \ 808 forelade 
han det Franska Institutet sitt forsta storre arbete ofver hjer- 
nans anatomie, under titel : «Recherches sur le Systeme nerveux 
en general et sur le cerveau en particular: Memoire presente a, 
VInstitut de France le • 14 Mars 4 808 par Gall & Spurzheim.* 
Utom desse forfattares stora fortjenst att forst hafva be- 
traktat hjernan s&som en fortsatt utveckling fran ryggmergenj 
och nerfstrangarna s&som ledande sitt ursprung fran den gra 
substansen, s& inneh&ller delta arbete foga for sin tid nytt, 
men Mskilligt oriktigt. Till sednare slaget hor det past&endet* 
att ryggmergen foreter en mangd sma ansvalluingar eller gang- 
lier, motsvarande nervernas utg&ng, liksom forhallandet ar 
hos insekter och ofriga artikulater. Gall pastod sig hafva vi- 
sat delta forhallande siirdeles tydligt hos flera djur och afven 
12 * 
