183 
Vi hafva dessutom en del af hemisphserernes yta belagen 
inne i sjelfva hjernventriklarne, neraligen det si kallade hvalf- 
vet, eller fornix. Detta organ hafva Gall och Spurzheim, lik- 
som annu mlnga anatomer efter dem, bctraktat slsom commis- 
surer. Redan Eschricht i sin physiologic har frarastallt den 
Isigten, att fornix frln borjan ar de undre mot hvarandra 
hoptryckta vaggarna af hemisphserernes bllsor. Jag har, utan 
att lagga miirke till detta, min varde Collegas yttrande, lange 
forfagtat samma Isigt, och afven bragt densamma, som jag 
tror till narmare bestamdhet, si val genom flere undersoknin- 
gar pi embryoner, som ock genom klara facta ur djur-anato- 
mien. Hos menniskan och flere qnadrumaner forlorar detta organ 
mycket af den yttre likheten med hemisphserernes ytor, men 
hos flera djur hvilka jag varit i tillfalle undersoka ur rofdju- 
rens, idisslarnes och gnagarnes ordningar, ar undre sidan af 
fornix belagd med grl substans, och forscdd med gyri. Denna 
del af hjernan kan lika litet som de 3 forsta ordningarna af 
hemisphserernas gyri vara uttryckt pi craniets yta. 
Vi se sllunda, och Gall har derom ej heller saknat kanne- 
dom, att storsta delen af hemisphserernas yta icke stir i bero- 
ring med de regioner af cranium, pi hvilka de phrenologiska 
organerne aro placerede; d. v. s. de aro af phrenologerne ute- 
slutne slsom regioner for sjalsorganerne. 
I stallet att med anatomisk consequens folja de stora he- 
misphserernas yta, har man, for att kunna folja cranii-vaggen, 
mast ofvergl till ett helt annat och eget parti af cerebralsy- 
stemet, nemligen till lilla hjernan. Denna Isigt har mycket 
emot sig. Afven cerebellum stir endast till en del i beroring 
med cranium. Hela dfre ytan af vermes och cerebelli hemisphe- 
re!’ ligger betackt af stora hjernans bakra lober; deu rnark- 
vardiga lobus centralis ligger gomd under cerebelli framre del ; 
