199 
ett vilkor for dess frihet och adelskap ; att den icke ar de ofria 
till§ten, och att afven en friboren forlorar sin frihet, om miss- 
bildoingen p§ honom icke kunnat utforas. Det arharaf sanno- 
likt, att stammarnes fornamste foretett en framfor de ofrige 
utmarkt hufvudskalsbildning, och att dessa sednare sokt efterapa 
de forra. Troligen har pafundet att med konst uppdrifva denna 
form utg£tt fr§n Clanernes vise, som merandels pa en gang 
voro deras Prester och Lakare, samt smaningom ofvergatt till 
ett allmant' mode ibland de fornama , adeliga eller fria med- 
lemmarna af stammen. 
Hvad som emellertid for oss ar af storsta interesse i denna 
sak, och hogst besvarande for phrsenologien , ar den konstate- 
rade erfarenhet man erhallit, att denna pannans och hjessans 
nedtryckning icke forsamrar sjalsegenskaperna. Afven i detta 
hanseende lemnar Morton vigtiga upplysningar, dem jag tror 
mig har bora meddela. Han an for efter Lewis och Clark, att 
«desse Flatheads besvarade de resandes Mgor med mycken 
urskiljning, voro till sinnelag milda och oforargliga, i handel 
fina, skarpsinniga och kloka. De voro for ofrigt fragvisa och 
sprSksamma, lidagalaggande ett utmarkt godt minne och ett 
forstSnd, som icke saknade skarphet.» Han anfor vidare ett 
yttrande af Townsend (Journey to the Columbia-river) : «Det 
utseende, som tillvagabringas genom denna onaturliga opera- 
tion, ar nastan fasansvardt, och man borde val formoda, att 
forst£ndskrafterna materielt skulle angripas af densamma. Detta 
synes emellertid icke vara handelsen , emedan jag aldrig sag 
en mera slug och intelligent folkrace, med undantag endast af 
Kayouserne.» Morton hade sjelf, samma ar han forfattade det 
verk (Crania Americana pag. 203 o. f.), hvarur dessa citater 
aro hemtade, besok af en ung fullblods Chenouk, 20 Sr^gam- 
mal, som i tre §r njutit undervisning af christna missionarer. 
Den unge mannen hade under denna tid gjort stora framsteg 
