208 
Bilag A. 
Om de alraindelige Naturkrafter og deres gien- 
sidige Aftagighed. 
Af 
Vandinspecteur A ♦ Colding . 
Ved at overveie det bekiendte D’Alemberts Princip ora de 
tabtc bevsegende Krsefter, blev det mig forst lilart, at medens 
raan i dette Princip, ved de tabte Krsefter, kun forstaaer de 
Dele af de anvendte Krsefter, som gaae tabte for den tilsigtede 
Virkning, saa indtrseder der i Virkeligheden overalt, hvor ma- 
terielle Modstande ere tilstede, etandetaldelesbestemtTabaf bevse- 
gende Kra3f ter, naar etLegemebevseger sig formedelst en meddeelt 
raechaniskVirksomhed. Den raeddelteVirksomhed forplantes nem- 
lig, under den stedfindende Bevsegelse, til de materielle Dele, 
som Legemet tresffer under Bevsegelsen. De Dele, der saaledes 
erholde en Bevsegelsesmsengde, meddele paa samme Maade denne 
til de omgivende materielle Dele og dette vedbliver uden Opher. 
Den meddelte raechaniske Virksomhed taber sig saaledes 
mere og mere i de materielle Modstande, dens Betydning som 
bevsegende Kraft mak altsaa dermed efterhaanden forsvinde, og 
saafremt denne er den anvendte Krafts eneste Virkeform, maa 
dens Betydning som virkende Aarsag dermed forsvinde. 
Men den Tanke, at en Virksomhed skulde kunne forsvinde 
i det Legemlige uden igien at fremtrsede som virkende Aarsag, 
forekommer mig fornuftstridig, og jeg tor derfor vove at paa- 
staae, at Krsefterne, uden Undtagelse, kun undergaae en Form- 
forandring, naar de synes at forsvinde, og fremtrsede derpaa 
