268 
fniffar med forcningar, hvilka hafva cn hogrc atomvigt samt 
ej difiererandc derifr&n mera an 0,36 af en procent. 
Don ricinoljsyrade barylens lattloslighet uti varra samt 
svarlosligliet uti kali alcoliol ar sardeles passande for att skilja 
denna syra ifr&n do andra syrorna, hvilka samlidigt erh&llas 
vid ricinoljans saponifikation, emodan detta salt loses till blott 
V 3 procent uti kail alcohol af 95 procents styrka och kristalli- 
serar dervid i bladiga kristaller. Anvander man en oren (oiler 
af lufton motamorphoserad) syras baryfsalt till rening med al- 
cohol, stadnar dervid mycket upplost uti den kalla alcoholn. 
For ofrigt tyckes s5val denna syra for sig sjelf, som afven 
dess i nlcoholl losfa sailer, undergS metamorphoser vid luftens 
tilltrade, hvarigenom andra syror bildas — en omstandighet, 
hvilken for storre delen feta syror ar vanlig da dc en liingre 
tid isynnerhet i flytande tillstand afficieias af syre, men som 
sardeles gifver sig tillkanna for oljsyran, hvilken till sin ratta 
sammansattning ej varit kand foi r an Gottlieb p& ettsSvackert 
salt utredde detla forhSllande. 
Kalk- ock blysalterna aro afvenledes ganska lattlosta uti 
varm alcohol, men det sednares loslighet uti kold ar foga 
skiljacktig ifran dess loslighet i varme, hvilket val ej ar han- 
delsen till samma grad med kalksaltet, dock ar afven detta 
vida mindrc tjenligt an barvtsaltet for syrans renande. 
For ofrigt (orde liar fa anmarkas denna syras nara 
forvandtskap med den Gotlliebska rena oljsyran , derige- 
uom alt dessa syror Atskiljas blott oeh bart af olika ato- 
mer syre p3 samma kolvatc-radical samt sSlunda st5 till 
hvarandra i samma empiriska lorh^llande som bernstenssyran 
till vinsyran och flera andra inom den organiska kemin upp- 
marksammade foreningar, utan att man dock annu kan med 
nAgot storre skal af sannolikhet angifva p A hvad salt de i 
