275 
a: don amalgamerade zinkvtan stalldes i on coll, soin blifvit 
fylld med distilleradt vatten, hvartill licit obetydligt med 
svafvelsyra blifvit tillsatl , for alt gora vatskan lodande. 
Nu erholls K = 16,05 
b: vid tillsatts af mor svafvelsyra K = j 6 , 38 
c: iinnu mor svafvelsyra K — 16,50 
d: anuu mor svafvelsyra K — 16,73 
2ne celler af amalgamerad zirik ooh koppar kombiuorados 
i motsatt rigtning ocb hollo hvarandra i jomnvigt, hvarefter 
mcr syra slogs i don ena zinkcellen; della par blof derigenom 
dot rSdaude. 
e: nar den eloktriska strdmmen efter forsoket d liade utan 
afbrolt fortfarit i 12 timmar, var K = 15,87 
f: efter ytterligare 15 timmar var K — 15,71 
g; nar i foreg3ende forsok don amalgamerade zinken utby ties 
mot icke amalgamerad, s5 visade sig icke rnera nSgon val- 
gas-utveckling fran zinkytan, och den fria syra tycktes 
sSledos vara neutraliserad. Nu erholls K = 15,69 
Haraf och afNr. 3 tyckes folja, att amalgamerad ocb icke-amalga- 
merad i on neutral losningaf Zn S aro ungefar lika positiva, nar 
den icke-amalgamerade zinkens yta ar val rengjord. Nar fri syra 
ar narvarande, ar fdrh&llandet forandradt. Likval m3ste an- 
markas, att den amalgamerade zinkens stora eleklropositivitet 
tydligen ar ett sammansatt fenomen. Ty emellan zinken och 
quicksilfret p§ den amalgamerade ytan maste elekfriska slrom- 
mar nodvandigt aga rum, hvilka icke g5 igenom galvanometer- 
trSden. Dessa bora aga stor intensitet (lalhet) och, i dot att 
de fororsaka cn dokomposition af valtnet, genom vate positift 
polarisera quicksilfret. Den med galvanometern uppmatta 
stromstyrkan ar sSledes den, som ager rum emellan t. ex. kop- 
paren § den ena sidan, samt zinken och del positift polariserade 
quicksilfret den andra. Forsok med amalgamerad zinkyta 
18 s 
