320 
Bilag L. 
En ny Method for orgclpipors construction. 
Af 
Professor A. N. Ekelund . 
Som bekant ar harleder sig ljudet ifrSn cn vibratorisk, d. a. 
en mycket bastigt och i mycket smS vidder fram och tillbaka 
gSende, rorelse uti den ljudande kroppens delar; genom denna 
rorelse sattes forst det luftlager, som narmast omger kroppen, i 
en dylik rorelse, derefter det derpS foljande luftlager o. s. v. 
anda intill ock med det luftlager som stSr i beroring med 
oronhinnan samt slutligen genom detta lagrets rorelse oron- 
hinnan, och af denna rorelse uppkommer uti horscl nerverna 
en dallring, hvilken Sstadkommer kanslan af ljud, och hvarvid 
det bildade ljudet sages hafva en desto hogre ton ju flera svang- 
ningar kroppen gor pS en gifven tid , och en desto storre 
styrka, ju storre svanguingarnas vidd ar. 
Den forste som bestamde vibrerings lagarna for luftmas- 
san uti en orgelpipa var Daniel Bernoulli uti en afhandling 
inford uti franska vetenskaps Academiens handlingar for Sr 
1762. Hau forestalde sig ett oforanderligt plan rora sig 
vid ene anden af pipan, ISngs St pipans axel, fram och till- 
baka i mycket smS vidder, pS sarama satt som en pendel kula 
i mycket smS vidder rorer sig fram och tillbaka till folje af 
jordens attractions kraft; vid planens utfart St pipans andre 
ande bildar sig dS uti luftmassan inuti pipan cn fortatning, 
hvilken, dS pipan ar oppen, ar storst uti det transversiila Juft- 
