330 
Cent, och den ofrcs langd = 32,65 Cent., och som genom en 
forandring i anblasningen ger tonen 2 antingen den sednare 
delen ar forenad mod den forre eller den derifrSn borttages ; 
hvilket altsa hogst betydligt afviker ifr&n tbeorien, emedan 
bagge delarnas langd bade bordt vara lika. 
Fasta vi nu uppmarksamheten vid Bernoulli forenamde 
§sigt om sjelfva sattet hvarpS luftcollonen sattes i vibration, 
s& ar det nppenbart, att den icke ar riktig, alldenstund luft- 
skifvan till folje af sin liktning alldrig kan uti lappen Sstad- 
komma andra an longitudinala svangningar och dessa, till folje 
af lappens obojlighet i denna riktning, aro omojliga. 
Forhallandet synes mig belt cnkelt vara foljande : da luft- 
skifvan utgar frSn springan i on med bithorande sidovagg 
parallel riktning och trafifar eggen, kastas den harifran tillbaka 
i samma riktning, gnider under denna fram och tillbaka gSng, 
som oupphorligt fornvas, den bredvid liggande luftcollonen 
och astadkommer derigenom i den samma en vibratorisk rorelse, 
hvilken med aftagande vidder stracker sig in at collonens djup 
och harifran transporterar sig l§ngs utat den ofriga luftcollonen 
inuti pipan ; anbringar man da, om pipan ar quadrangular, 
en munn med sin tillhorande springa vid hvardera af alia 1 
sidorna, i stallet for sasom vanligt ar en raunn blott vid en 
sida, och, om pipan ar cylindrisk, en munn rundt omkring 
hela pipan, i stallet for en munn blott vid ett stiille, sa ar 
tydligt att vibrations vidderna skola blifva storre och fortat- 
ningarue och fortunningarna for alia moleculer inom samma 
transversiila lager mera nara lika med hvarandra, samt foljakt- 
ligen ljudet blifva mera starkt och fylligt och tonhojden nog- 
grannare ofverenstamma med do Bernoulliska lagarna an da 
pipan ar forsedd blott med en munn. 
Efter att sllunda bafva uppfattat sjelfva grundorsaken till 
