352 
motstlnd inom den Daniellska kedjan. Genom media emcllan 
upp- ocb nedglendc observationer blef man oberoendc af detta 
ledningsmofsllnds sml forandringar. Det genom subtractionen 
erhlllna constanta resullatet ar ett mitt pi den totala elektro- 
motoriska kraften inom den slutna kedjan. 
Ingen bestammelse ar gjord utan att kedjan forut varit 
sluten i Itminstone 6 timmar, men ofta anna langre, nar si 
bar synts nodvandigt. Derigenom vinnes den fordelen, alt den 
fria syran i zinkcellen bar hunuit matta sig med upplost zink- 
oxid och stromstyrkan blifvit i det narmaste constant, samt att 
polarisationsmaximum hunnit inlrada. Det forsiktighetsmltt 
mlste man dessutom alltid iakttaga, att llta den yta, hvaruppl 
polarisationen ager rum, vara si liten som mojligf, pi det att 
stromens intensitet i hvarje punkt ml vara stor. Ytan bor 
vara val re n gjord. 
For att bestamma den vid galvanisk sonderdelning af vatet 
ensamt uppkommande polarisationen, togs ett karl af zink, 
hvaruti sattes en forut icke begagnad oglaserad lercyiinder, och 
inuti denna en annan dylik af mindre diameter. Zinkkarlet 
fylldes med en losniog af zinkvitriol , hvartill sattes litet fri 
svafvelsyra. Do blda lercylindrarne innchollo distilleradt vat- 
ten, som blifvit gjordt svagt surt med svafvelsyra, och inuti 
den innersta nedsanktes den metallyta, hvars polarisation skulle 
bestammas. Denna polarisationsapparat kombinerades med den 
Daniellska kedjan pi det satt, att zinkkarlet blef anod och den 
andra meiallytan kathod. Det ar nodvandigt att vid hvarje 
ny polarisationsbestammelse taga nya lercylindrar i polarisations- 
apparaten, afvensom at skilja elektroderna med 2ne sldana, 
emedan cljest, sedan kedjan varit sluten i nigra timmar, zink 
borjar utfalla pi kathoden. 
§ 3 . Nar vatten sonderdelas emellan platinelektroder , si 
blifva blda platinytorna polariserade. Betecknar man polari- 
