358 
k(zink, jern — p(jern) = 
k(zink, silfvor) — p(silfver) =• 3. 
Mon k (zink, x) — p(x) ufgor don i polarisationsapparaten 
under stromens beslSnd varandc eloktromotoriska kraften, hvil- 
ken i donna handelse sknlle vara konstant, oiler oberoende af 
molallon x. Fdrh&llandet skullo s&ledes vara sadant, som om 
valet gcnom stromens invorkan skullo pa alia motallers yta kon- 
donseras till samma lathetsgrad, samt dets&lunda kondensorado 
vatot folja don for metaller giillande eloktromotoriska lagen, 
att nemligon kraften blott boror af do bada yttorsta i vatskan 
st&endc metallerna. Vorc denna lag riktig, s& skullo man 
hafva 
k(zink, vatoj = 3. 
Denna lag kan likval icke vara absolut, utan blott approxi- 
mate gallande for nogativa metaller. Don forutsatter nemli- 
gen zinkon positif emot vatot, och haraf skulle folja, att, (om 
lagon vore riktig) liar zink bogagnas s5som kathod vid galva- 
nisk vatgasutveckling, polarisationon skullo blifva negatif. 
Vid ett forsok, att bestamma polarisationsmaanmum p5 oil 
polerad zinkskifva, erholls 
p (zink) = 2,95. 
Dot skulle vara af intresse, att bestamma vatets polarisa- 
tionskraft pa ytor af andra metaller t. ex. guld, tenn, bly, 
cadmium, vismut och autimon. Mina ofriga goromM hafva 
hindrat mig full borda denna undcrsokning. 
Vid n§gra med tennet anstallda forsok blef ytan alltid s5 
starlit anlupen, att jag icke ens ans&g det Iona modan uppteckna 
de erh&llna resultaterna. Med cadmium intraffar don ogna 
omstandigheten, att afven en fullkomligt ron och frisk brottyta 
icke viites af ett svagt svafvelsyrehaltigt vatten , hvilken ora- 
standighet. sannolikf invcrkar p& polarisationen. Ett forsok gaf 
