361 
differentialequationer o. s. v. For tillampningen pA Fysik var 
dot ock vigtigt att integration lardes pA samma g§ng som dif- 
ferentiationen, lian viste ock attb&de raknesatten al:id gat t jomna 
steg mod hvarandra, sA att blott vissa sarskildta frAgor afdetena 
oiler andra behofde en mera spociol och sednare bohandling. 
For tillfallct inskrankte ban sig dock till on historisk blick j)d 
dessa raknesatt fore Newtons ock Leibnitz ' tid, i hvilket afseende 
ban anforde foljande : 
Hogre analysens uppkomst daterar man vanligen frAn New- 
tons och Leibnitz’ tid, men dotta valdiga trad slAr sina rotter 
djupt in i don n'armast forcgAeude tiden, och doss fro mAste 
sokas bos de forntida Grokorna; fast det bos dom ej kom till 
nAgon utveckling, hvilade dot dock i god jordmAn. Lange, 
foljde man doss rotter sarskildt, utan att marka att defdrcnade 
sig i en stor stam, som i sednare tidor vidt och bredt skulle 
utbreda sina talrika, frodiga grenar mod friska blad och ly- 
sande blommor, i vetenskapernes luftigare rymder, samt go 
icko allcnast Mothematikcn , utan afven Fysik, Astronomi, Ale- 
ebanik, Optik, Chomi o. s. v. on uy och ovantad fart. Dot 
torde derfore icko var utan intresse att. utspana dessa forsta 
rotters finaste Adror, samt fullfolja doras utveckling, anda tills 
stammen borjado skjuta i hojden och vinna styrka. Vi finna 
dom sardoles i foljande frAgor: att mata krokliniors langd och 
do af dom inneslutna ytors storlok, krumma ytors area samt 
runda kroppars rymd (oiler att rectificera oc’n quadrera krokli- 
nior, complanera och cubera krumma ytor oiler kroppar), vidare 
i konston att draga on tangent till on kroklinea, oiler att Anna 
doss storsta chorda oiler nAgon punkts storsta och minsta af- 
stAnd frAn on curva o. s. v. 
Ehuru olikarartade alia dessa frAgor synas vid forsta pA- 
soendet, sA bclinnas do dock i grunden gA utpA en och samma 
analytiska operation. Flora af dom orbjodo sig redan for do 
