367 
dicere possum, nisi mihi uderi meam esse, qva nempe tot ante 
an nos usus sum in miscellaneis et litteris olim ad tc 
datis», ... «En lemmata eo ordine disposita, qnoe ad illam ma- 
nuducit : 1) y a — x y = (y — x) (y" + xy + x* 2 ), 2) n par- 
tes in esse, 3) — — y:x». Om den method ban 
y — x x y 
har alluderar till ar nAgon af Wallisii , intagna i samma Ars 
Philosophical Transactions, af hvilka den ena ar lik Formats 
(blott med det tillagg, att de hogre potenserne kunna bortka- 
stas), den andra «curvam considerat tamqvam ex particulis con- 
flatam infinite exiguis, sed certam positionem habentibus» eller 
Newtons, ar ej utsatt. I bref till Oldenburg af den 10. Julii 
samma Ar sager nemligen Newton, att Slusii method ar aildc- 
les lik bans egna, men sannolikt hiirledd frAn andra grander, 
hvilka ej synas vara sA allmanna som bans, som tillAta tillamp- 
ning pA irrationella termer, utan att equationen forut behofver 
briugas till annau form ; och i bref af den 10. Dec. 1772 till 
Collins sager Newton sin method vara blott ett coroilarium till 
en allmannare att quadrera och rectificera kroklinier, finna de- 
ras lyngdpunkter o. s. v., utan att hindras af rotmarken sAsom 
vid Haddens regel. Ulan inser latf, att Binomialtheoremet har* 
till gifvit nyckeln, hvartil Newton nog hemtat claven fran Mer- 
cator, heldst ban sjelf aldrig bevist sitt theorem och afven 
Ijerde termen kan utletas af det salt, hvarpa Mercator visar 
noggrannheten af sin ivgel. Slusii reglor dfverensstamma ock 
med de fiesta af Leibnitz, som uppgAfvos forst elfva Ar deref- 
ter; nemligen 1) da — o, k dax = adx (se Slusii forsta mo- 
ment); 2) d (z — y -|- v) — dz — dy + dv (ib.), 3 ) dxv = 
V X" ydv + vdv *) 
xdv -f vdx (se andra momentet); 4) d -= ■==■ — - ; 
') Jemfor Huddens regel. 
