403 
gurus Ater sitter den framfor gluma inferior. Jemfor jag Pa- 
nicum med Phalaris, s& kail det icke betviflas, att de aro bildade 
efter samma typ, eller efter den genom terminalblomma deter- 
minerade typen for grasblomstret, och jag f§r s&ledes som lag, 
att, i de fall som kunna vara tvifvelaktiga, t. ex. i 2blommiga 
blomster, en determinerad inflorescens och terminalblomma far 
antagas der , hvarest den utvecklade blommans palea inferior sitter 
framfor gluma superior , och tvertom en odeterminerad inflore- 
scens , hvarest den utvecklade blommans palea inferior sitter fram - 
for gluma inferior. Det ar denna olikhet, som i sjelfva verket 
redan Brown insett, som Trinius och andra icke synas mig hafva 
haft klart for ogonen, och det ar genom dess icke iakttagande, 
som af nyare forfattare flera misstag blifvit beg&ngna i analysen ' 
ft. ex. af Nees v. Esenbeck i Genera FI. German. Erianthus 
flg. 23 ; Cynodon fig. 7 o. s. v.). 
Det synes mig som om blommornas antal n&got berodde af 
inflorescensens natur, af dess varande begransad eller obegran- 
sad; som om blommornas antal borde vara farre och kanske 
constantare i den forra, an i den scdnare, och blomster af blott 
en fullkomlig blomma, med rudiment till en annan, synas mig 
naturligen bora vantas allmannare hos den forra, an hos den 
sednare. Men det tyckes 5 andra sidan icke vara n&got hinder 
for, att afven i en determinerad inflorescens blommorna kunna 
vara talrika; och exempel derp& lemnar afven Cynosurus, der 
5blommiga spicule forekomma hos n&gra arter, under det hos 
andra liksom hos den narstaende Lamarkia 2blommiga forekomma, 
hvilka p&tagligen aro construerade efter samma typ som Panicum. 
Att s&ledes med Brown begransa en stor naturlig grupp af 
grasen efter den angifna characteren — blommornas 2tal och 
den nedre blomman ofullkomlig — vagarjag tro vara oriktigt. 
Mig synes riktigare att anse grasen bilda 2ne serier, den ena 
med begransad, den andra med obegransad inflorescens, i hvilka 
26* 
