404 
hvardera S& val en-, som 2- ellcr fler biommiga spicula? kuona 
forekomma. Den inclining af grasen, som pa detta satt vinnes, 
tordc kanske bli naturligarc an de, som p& andra grunder 
forut blifvit foreslagna. 
Det kanske bor anmarkas, att s^val i den ena som andra 
serieu torde man kunua tanka sig blombildningen afstadnande 
vid en enda blomma (typiskt enblommiga). Om man derjemte 
val med skal kan antaga blomdelarnes alternerande 2sidiga 
stallning, som en for grasblommans glumse och palese orubblig 
lag, sa foljer att glurnae och palem aro stallda pa samma satt 
i ett determineradt saval som i ett odetermineradt enblommigt 
blomster. Aflfini teten med flerblonnniga kan bar endast afgora, 
om slagtet tillhor den ena serien eller den andra. 
Om man for hogre vexter valt olika termer att beteckna 
inflorescenser af det ena och af det andra slaget, s& synes man 
med Jika skal bora med olika termer benamua de olika inflo- 
rescenserne hos Grasen. Jag har trott, att man for sadantanda- 
mal kunde taga i ansprak 2ne annars lika betydande termer, 
locusta och spicula , hvaraf den ena atminstone hittills varit 
ofverflodig; sa att jag vagar foresla att beteckna med locusta 
ett grasblomster med determinerad inflorescens och reservera 
benamningen spicula for de odeterminerade. Den ena serien 
kunde man da kalla Locusti florae, den andra Spiculi florae. 
Till Locustiflorce hora af vara vanliga gras Panicece, P ha- 
laris, Baldingera , Hierochloa, Anthoxanthum, en del af Olyrece 
sasom Zea , Coix; Leersia , Ehrharta och kanske alia Oryzcce ; 
troligen alia Saccharece; Lamarkta, Cynosurus och kanske flera 
Cynosurece. Till Spiculiflorce hora de ofriga och fiesta af de 
Europeiska grasen. 
Dessa 2ne serier ofverensstamma till en del med Browns 
langesedan gjorda gruppering af grasen, fastan i nagra delar 
derifr&n afvikande. Denna ofverensstammelse kan kanske anfo- 
