405 
ras som ett argument for den gjorda delningen, enar flrown, 
som det synes, utg&tt ifr&n ett subjectivt tycke om hophorande 
slagtens affioitet ; liar ater grupperingen skett efter den ledning, 
som cn utan systematise syfte anmarkt olikliet hos olika gras 
gifvit. Till en del gynnas den har ofvan antydda uppstallnin- 
gen af grasen af n§gra Ssigter om aftinitet, som i Prof. Fries’ 
sednaste arbete aro ultalade, i det t. ex. Holcus och Hierochloa, 
som man annars gemenligen hopfort, anses hora till olika serier. 
Deremot torde Milium och Agrostis snarare bora anses som ana- 
loga inom olika serier, an som verkligen affina. 
Emot giltigheten af den character, som for grasens grup- 
pering har blifvit tagen i anspr§k, torde nagra slagten ( Phrag - 
mites , Arhenatherum, Pomereula) komma att anforas, der ten- 
densen till abortus Mde upp&t och nedat synes tyda pS en 
sammansmaltning af de bada serierne. Jag erkanner att jag 
icke anser mig kunna vederlagga detta inkast. Men mojligtvis 
ar det mera beroende p& en skenbar ofverensstammelse, an pa 
en fullkomlig likliet. Hos Phragmites t, ex., der man antager 
2ne glumae omslutande en ofullkomlig och s§ flera foljande 
fullkomliga blommor, tinner jag pa de exemplar, jag undersokt, 
en enda gluma, s& 2ne ofullkomliga blommor och derefter flera 
fullkomliga. Liksom jag tinner s§ m&nga andra analoga for- 
mer inom de 2ne serierne, mlnne icke Phragmites iblandSpi- 
culiflorse kan anses aualog med en del Sacchareae ibland Lo- 
custiflora?, med hvilka den bfverensstammer i habitus, i de 
blomman omgifvande haren o s \ 7 .? Liksom hos manga Sac- 
chareaj (t. ex. Chrysopogon ) en tendens finnes att utbilda 2 
eller 3 smSax, deraf det medlersta bar fullkomliga blommor, 
de laterala mer och mindre ofullkomliga; skulle det icke vara 
mojligt, att spiculan hos Phragmites iiren sammansmaltning af 
3ne spiculae, af hvilka den medlersta endast ar fullkomlig, de 
