409 
framlaggas, som skilja sig ifran sina foregSngare i principer, 
i gruppering, i characterer och nara i allt >; ); och bum det ar 
mojligt, att man kan stota sig pa och till och med forneka facta, 
hvilka for hvar och en, som nSgot sysselsatt sig med Algerne, 
*) D3 man ser dessa systemer dagligen framkomma, kan man med 
skal gora sig den fragan : aro da verkligen Algerne saolullstan- 
digt kande, deras grupper sa ilia limiterade, att hvarje ny upp- 
tradande Systematiker inom Algerne har skal att omstorta allt, 
som forut blilvit gjordt? Jag vagar besvara denna fraga med 
ett bestamdt nej. Orsaken Jigger icke sa mycket deruti, att 
Algerne aro for litet kande, som fastmera deruti att de syste- 
matiserande forfattarne kanna derom lor litet. Utan kanriedom 
om hvad som forut blifvit gjordt, utan ofversigter af det hela 
och derigenom oformogna att se ett sammanhang emellan de 
arter, som handelsevis fallit i deras vag, anse de dessa som ty- 
per for lika manga slagten eller familjer, ochde fa observationer 
de sjelfva gjort for tillrackliga att forklara eller forneka alia 
andras. Principet lor de moderna systemerne ligger uttryckt i 
ISfagelis yttrande: «Ich glaube daher, dass vor der Hand weiter 
nichts geschehen kann, als dass einzelne natiirliche Gruppen 
heraufgehoben und genau definirt werden, sobald sich ein Ty- 
pus durch seinen Begriff als ein besonderer, von alien iibrigen 
verschiedener, zu erkennen giebt. Dieses Verlahren wird zu 
wahrhaft natiirlichen Ordnungen fiihren» (pag. 123). Det synes 
mig som man just genom detta forfarande aldrig skall komma 
till nagra naturliga ordningar. Om man af en mycket varie- 
rande art biott ser nagra af de mest framstaende olika formerne, 
Sci anses de vanligen for lika manga skiljda species. Det vore 
icke svart att i en stor familj, sadan som Leguminoserne, Ru- 
biaceerne, framlagga ett stort antal typer, som, om man icke 
sag de sammanbindande lankarne, latt kunde forklaras for lika 
m§nga egna familjer. Det ar da icke genom detta lorfarande 
som man kommer till nagra naturliga ordningar. Jag v§gar 
pasta, att da Kiitzing skref sin Phycologia, hade ban icke sett 
af de extraeuropeiska kanda Algerne, Nageli oandligen mycket 
mindre, da ban upptradde med sitt nya system. Nageli kande 
1847 icke Decaisnes och Thurets observationer i Annales des Sc. 
Nat* 1845, an mindre mina (1836) ofver Algernes propagation, 
bekraftade af Thuret, Hassal o. s. v. 
