416 
till den grundprincip, som genomg&r hela vextlifvet. Liksom 
gravitationslagen i sjelfva verket i sig skulle innebara beviset 
for sin oriktighet, om en gravitation anloges blott himlakrop- 
parne emellan i sin hclhet, och icke, sasom den maste, autages 
existera emellan deras afven minsta delar ; likasa tordedenlag, 
som ligger till grand for bildandet af vextcns 2ne grundorga- 
ner, icke bora inskrankas till det ensidiga bestammande, hvari 
den framstallas af Schleiden, men antagas verkande i de min- 
sta delar, der nybildning kommer i fraga. Jag skulle d& vilja 
modifiera den Scbleidenska lagen salunda : Hvarhelst mja delar 
bildas, tenderar vexten att afsondra findividualisera) en del (eller 
delar) af den cellbildande massan, hvilken da forhaller sig som 
appendicular t organ till den hufvuddel, hvarifran den sarskiljdes, 
men som axelorgan till dem , som derifran utveckla sig . Liksom 
bladet (med stiplerne) salunda ar appendiculart organ till stan- 
geln, sa aro stiplerne*) appendiculara organer till bladet; i 
*) I en outvecklad knopp, der bladet annu icke synes sasom ut- 
vandigt afsondradt organ, ser man dock forut pa cellernes an- 
ordning den cell-massa afsondrad, som skall framskjuta till blad» 
Ofia uppstar i denna en ny alsondring, som blir till stipler. Om 
jag icke misstager mig, aro dessa allt d yttre och nedre i afseende 
pa det blad, derifran de sarskiljdes och utvecklas alltsa fore det 
blad de tillhora, — Menom stiplerne afsondras tidigt ifran bla- 
dets cellulmassa, och utskjuta som egna organer, under det att 
det egentliga bladet annu atloljer den sig forlangande stain men, 
sa hander att bladet kommer att sitta vid stiplerne till nasta 
blad och synes da som yttre och nedre till dem. Det gifves sa- 
lunda 2ne hufvudolikheter hos vexterne, i afseende pa bladets 
och stiplernes lorhallande till hvarandra ; Stiplerne aro antin- 
gen utvecklade tidigare och tacka i knoppen det blad, vid 
hvilket de aro insererade, eller tiro de sednare utvecklade och 
skydda det pafdljande bladet. Harifran denna olikhet hosforlat- 
tarne i uppgifterne om stiplernes utvecklingsordning i afseende 
pa bladet. (^Enligt Schleiden utvecklas de sednare, enligt Link 
forr an det blad, vid hvilket dearo fastade.) Detta ar ofta olika 
