503 
deerne fuldkommen at vaere beregnct paa Modtagelsen af 
Pollinarror. Vi finde et tydcligt Micropyle, som leder til Em- 
bryonalhulen ; bos de Slaegter (Encephalartos, Macrozamia), hvor 
et tykt pulpost Cellelag afsaettes udenora den Skal, hvori Mi- 
cropyle flndes, forekommer en Gang, som leder fra eii Aabning 
i Froets ydre Epidermis til Micropyle, hvilken Gang kan vaere 
af indtil 4 Liniers Laengde og af et Lumen, som vilde tillade 
4—8 Pollenkorn at passere derigiennem (cfr. Gottsche 1. c. 
p, 385.). 
Af lagttagelser, som ere anstillede i den hamborger bo- 
taniske Have, er det bevist, at hos Encephalartos longifolius 
Udviklingen af Embryolsaekkene i ovula, sammes Udfyldning 
mod Perisperm, Dannelsen af embryoblastana i detle ere betin- 
gede i Ovulets egen Organisation, og aldeles uafhcengige af en 
hvilkensomhelst Befrugtning (1. c. p. 511). Videre kunde de 
af Dr. G. anstillede Uudersogelser ikke komme, fordi den om* 
handlede Plantes Hunkolbe faldt af uden at der havde dan net 
sig Embryoner (1. c. p. 417 & 18). 
Et Skridt videre er det Iykkedes mig at fore Undersogel- 
serne i denne Retning, idet det har vist sig, at en Cycadee- 
Ilunkolbe bevisligen aldeles upaavirket af Pollen har udviklet 
Fro til fuldkommen Modenhed, saa at deraf nye Individer ere 
fremspirede. I Vinteren 1816 — 47 begyndte i vor kiobenhavnske 
botaniske Have en Hunkolbe af Zamia furfuracea Ait., som i om- 
trent 8 Maaneder havde vaeret udskudt, at aabne sine Kolbeskiael 
og vise de rode Fro i Begreb med at modnes. l)a der ikke kunde 
vsere Tale om en stedfunden Befrugtning ved Pollen i dette 
Tilfselde, var baade den botaniske Gartner, Herr Wcilbach, og 
jeg meget sptendte paa, om de oiensynlig vidt fremskredne Fro 
indeholdt Embryoner eller ikke. For ikke at indvirke forstyr- 
rende, lodes Kolben i Ro indtil den henvisncdc, da Froene 
endelig viste sig med fuldsiaendig uddannede Embryoner. Flere 
