549 
Skrivekridt, men denne det dybe Havs Dannelse maatte da vaere 
haevet overordentligt staerkt, for at det kunde danne fast Land, 
forend Gronsandet blev afsat ; desnden kunde Skrivekridtets Flint- 
lag vel levere Materialet til Grensandets Sand, men Leret og 
Jernet kunde ikke komme fra denne Dannelse, som ikke inde- 
holder disse Staffer. Den overordentlig store oryctognostiske 
Liighed , som det siellandske Gronsand bar med det born- 
holmske ogskaanske, forer til den Formodning, at det ligesom 
hiine maa have stottet sig til Ur- og Overgangs-Riergene, som 
da ogsaa maa have leveret Materiale til dels Dannelse. 
Hvis denne Betragtning er rigtig, maa vi i den hoiere 
Deel af Sielland, der ligger vestlig for Gronsandspartiet ved 
Kioge, soge efter disse seldre Formationer, men vi maa ikke 
glemme, at der efter Gronsandsdannelsen folger den store For- 
styrrelsesperiode, hvis Product danner Rullesteensformationen, og 
at vi altsaa kunne vente, at denne eeldre Strand deels er for- 
styrret, deels er dsekket med Masser af nyere Dannelser. 
Denne Forekomst af en Ur- eller Overgangsbiergkiede i 
Sielland, skiult ved nyere Dannelser faaer end mere Saudsynlig- 
hed ved en Sammenligning med Forholdene i det sydvestlige 
Skaaue. Kulle-Kieden streekker sig nemlig med flere Afbryd^ 
ninger fraKattegattet indtil Steenshufved, og i dens Fortssettelse 
ligger Christiansoe og de andre smaa 0er i dens Nserhed. Den 
vestligste Kiede iSkaane er Rommeleklint-Kieden, som, parallel 
med Kullekieden fortssetter sig mod Sydost, og forekommer 
igien paa Bornholm. Imellem disse 2 Kieder liar en stor Deel 
af det skaanske Gronsand udviklet sig, men Saltholmskalken i 
Omegnen af Malmoe ligger paa den vestlige Side af Rommele- 
klintkieden, og antyder derved en ny Udvikling. I Sielland er 
Biergmassernes Strygningslinie den samme som Urbiergene vise 
i Skaane, det er i denne Retning, at vi fra Kiogebugt til Ods- 
herrcd kunne i’orfolge de vandrige Kilder, som saudsynligviis 
