626 
ganska flygtigt och ej med den sakerhet som jag onskaf, men 
han forsakrade mig att han framstallde deona, de flnaste gan- 
garnes tunica propria sa of(a , att han om dess tillvaro icke 
hyste minsta tvifvel. Schroder van der Ko k's erfarenhet om 
lefverns byggnad finnes temmeligen fullstandigt uttalad i hans 
larjungc Backers »Dissertatio medica inauguralis de S tructur a 
subtiliori Hepatis sani et morbosi:» Trajecti ad Rhe 
num 1845. Dot heter i denna afhandling pag. 45 : »Hi tu- 
buli (biliferi) non, uti plures voluerunt, ex meris cellulis 
constant, verum, quod clare et manifeste vidimus, tunica pro- 
pria cinguntur, uti deinde distincte expon emus ; hi parietes ex 
tenui constant mombrana, quce, si scorsim, remotis cellulis, 
quas intus retinere solot, conspiciatur satis ampliata etc.» For 
fattaren framstaller Jangre fram cellerna inuti gangarne. Redan 
fore denna tid hade jag, der till uppmuntrad af E. H. Webers 
benagna meddelanden om den framgang, med hvilken han lyc- 
kats injiciera ductuli biliferi, foretagit flora injectioner af de- 
samma och medforde afven till Utrecht nagra af miua prcepa- 
rater, som vackte Schroder van der Kolks bifall. Det ar af 
dylika jag afven har foretett nagra specimina och for hvilka 
jag utbett mig en kort stunds uppmarksamhet, 
i° Prseparaterne af Sv in-lefver. Dessa visa, iifven tor- 
kade och inlaggde i copalferniss, att lefvern hos delta djur be- 
star af sma acini med plalta sidor, i genomskarningen mesfa- 
dels 5 eller flkantiga, omgifne och Stskilde af en bindevafsbe- 
kladnad, i de torra pra'paraterna till utseende som klara mel- 
lanrum. 1 denna bindevafsbekliidnad eller mellanrum ar det 
som portaderns, lefverpulssaderus och gallgangarnes finare gre- 
nar anlanda, for att derifran omedelbart bilda de perilobulara 
nat, som intranga i acini. Man ser i dessa mellanrum sallan 
sp§r till nagra stammar eller grenformigt lordelte gallkarl ; de 
visa sig mest i form af nat ? som vidare ale’ afgifva andra s3- 
