838 
Man ser har flera fina korteloppningar, samt har och der 
en vaxgul , temligen fast substants, lib den man stundom ser 
afsondras frln de Meibohmska kortlarne i ogonlocken. Denna 
gula afsondring ar flerestades fastad vid de grofva hvita hlren 
och tyckes till en del afven bafva genorntrangt dem. Den har 
en egen, ratt angenam lukt nlgot lik den af Iridis florentinae 
rotter eller annu mer lukten af den bekanla lafven Violstenen, 
Byssus Jolilhus. /if denna viollukt liar detta stalle pi rafsvan- 
sen af Tyska jagare erhlllit benamningen Die Viole. 
Pa kottsidan af huden , midt. dfver den ote svanskotan, 
syntes pi det stalle, som motsvarade ofvannamnde flack, en 
oval upphojning af rodlatt farg. Da bindvafven bar genomskars, 
fanns den bilda en stark fascia, omslutande en tat, grynig, rod- 
aktig kortelbildning af 26 mill, langd, 9 mill, bredd, 5 mill, 
tjocklek. Emelian sjelfva kortePagret odi bindvafsfascian Jig- 
ger ett tatt fettlager, som ar tjockast moi Kanterna, men pS 
midten si tunnt att korteln lyser genom detsamma. 
Denna kortelbildning utgores af en mangd tatt siltande, 
intill hvarandra nastan hoppackade, acinosa kortlar, som under 
mikroscopet synas sluta i sma runda blasor, ofverglende i rikt 
greniga gangar. Dessa ater forenas i en storre stam , som 
oppnar sig dels helt nara insertionen af de ofvannamnda 
grofva haren, dels i dessas mellanrum. Hvarje sadan kortel 
visar outvecklad en lobular form. Emelian dessa storre kort- 
lar funnos afven nigra mindre af samma typ. Ref. anser hela 
denna kortelbildning stl nara de vanliga glandulce sebaceae, el- 
ler rattare vara en hogre utveckling af sldane forbildandet af 
ett eget luktande amne, genom hvilket troligen dessa djur kunna 
vadra hvarandra. Sarskildt anmarkningsvarde aro de i forhll- 
lande till dessa kortlar starkt utvecklade egna hlren, hvilka 
ofelbart tjena till upplagningsmaterial for ifrlgavarande parfum. 
Ref. har sedan haft tilfalle att undersoka denna kortel bos 
