694 
har ovenpaa to tydelige Linier af graahaarede Plotter, og foran 
liver Piet fiodes en Idle Grube, der er tydeligst paa afgnedne 
Exemplarer. Imellem de to graa Linier Andes endnu en min- 
dre tydelig graalig Midtlinie paa friske Exemplarer. 
var. b: thoracis limbo testaceo, elytris rufo-fuscis, mar- 
gine laterali luteo ; abdomine ferrugineo, nigro- 
subtessulato cinereoquevariegato, pedibus testaceis. 
P. variegatus Erichs. Gen. St. 453. 41. 
Jeg kan noeppe nsere Tvivl om, at denne Varietet erErich- 
sons P. variegatus, hvortil han angiver Sicilien som Faedreland. 
I Farvetegningen stemmer den i Et og Alt med hans Beskri- 
velse; Folehornenes tredie Led er lidt Iamgere end andet, og 
4de— lOde Led ere saa godt som iige store, mere afgiort lige- 
store end hos Ilovedarten, og hermed kan Erichsons Angivelse .* 
«articulo 2do et 3tio subsequalibus, 4 — 10 ssebsequalibusw nok 
stemme. Storre er Afvigelsen i Angivelsen af Punkternes Stor- 
relse over 0inene; Er. angiver dem som svage (obsolete punc- 
tatum); paa mine Exemplarer ere de lige saa store som hos 
Hovedarten. — Punklerne paa Brystskioldet ere lige saa store 
og dybc som paa Hovedarten; det bagerste synes at vsere lidt 
mere fiernet fra 3die, end dette fra 2det; paa et Individ ere 
dog Puukterne 2. 3. 4. i den hoire Rcekke lige langt fra hver- 
andre, medens 3die og 4de i venstre Rsekke ere mere fiernede. 
Jeg kan derfor ikke lsegge synderlig Vaegt paa den Forskiel, 
der skal beroe paa Punkternes indbyrdes Afstand i Rsekkerne. 
Paa mine Exemplarer er det bagerste Punkt ligesaa stort som 
de andre; Er. angiver derimod dette Punkt som mindre. 
Forskiellen mellem denne Varietet og P. variegatus Er. 
bliver saaledes kun ringe; ere de virkelig identiske, kan jeg 
dog ikke antage mine Individer for andet end lysere Varieteter 
af P. xantholoma; maerkelig bliver dog under alleOmstaendig- 
