827 
reeat Beviis efterviste han i det af Prof. Trier an forte Pactum 
om Smittens Overforelse til og Udbredelse paa Seicro. — At 
det, at Sygdommen under ugunstige Forhold kan udvikle sig 
spontan, skulde tale mod Contagiositeten, kunde han ikke an- 
tage, da saadanne Forhold lige saa vel kunde frembringe andre 
Sygdomme. 
Dr. Lang yttrede, at enhver Sygdoms contagiose Natur er 
godtgiort, naar den beviisligen blot een Gang bar smittet; at 
Antallet af saaledcs opstaaede Sygdomstilfaelde kun er ringe, 
afgiver ikke noget Modbeviis. Han erkiendte vel, at den under 
ugunstige Forhold kan opsfaae spontan, men meente dog, at 
dens Contagiositet var lige saa constateret som Meeslingernes. 
Overlsege Rerby indvendte mod begge foregaaende Talere, 
at Sygdommens /Etiologie ikke er bekiendt. Var den det, saa 
vilde han give dem Medhold; men da man ikke kiender Syg- 
dommens Aarsager, seer den opstaae under gunstige og ugun- 
stige Forhold, saa kan man ikke faelde nogen afgiorende Dom 
for den ene eller anden Anskuelse; saa maa man i alt Fald 
respectere det Beviis imod Contagiositeten: at den i nogle Huse 
ikke viser sig smitsom 
Licentiat Blich meddelte folgende statistiske Optegnelser : 
Om Incubationstideii ved de interinitterende 
Febre. 
Det er en Meerkelighed ved de Koldfebre, der i detmind- 
ste i det seneste Decennium have viist sig i Drammen, at de 
uden Undtagelse kun forekomme hos Matroser , der fare paa 
Steder, hvor disse Sygdomme herske endemisk. Da Drammen 
er det vigtigste Exportsted for norsk Trselast, hvoraf Storstepar- 
ten gaaer til Holland, har der gierne hvertAar vaeret Anledning 
