834 
gomhvalfvet framtrangde ur den gapande munnen den tredje, 
en stor vaxfmassa, dubbelt storre an hela barnet. Denna massa 
var delad i tvenne storre partier, hvardera nara dubbelt storre 
an barnets hufvud, och sinsemellan sammanhangande endast 
med en smal strang frkn gommen ocb munnen. Den narmast 
munnen belagna delen var af stark t rod samt hvit och blaak- 
tig farg, afdelad i manga runda och rundt loberade svulster, 
som i midten sammanhangde med en tjock centralmasse ; det 
yttre af denna del var bekladt med en tunn, glatt liinna, som 
vid narmare betraktande var bekladd med ytterst korta, for 
blotta ogat nastan osynliga hvita har. Den andra afdelningen 
af svulsten bestod till en liten del af dylika roda smasvulster 
som den sistnamnda, men storsta delen af densamma var om- 
gifven af en tydligen utbildad corium med epidermis, afvenle- 
des med lina, hvita har i hvirflar samt glandulse sebacece. 
loom denna denna del af svulsten funnos dylika runda lober, 
som i den foregaende. Flere af de sma svulsterna voro ofver- 
gangna i upplosningstillstand, en del af dem liknade sadane 
sackar som forekomma i ovarialsvulster, ehuru ytau var frisk. 
De voro af olika beskaffenhet efter som de syntes vara aldrc i 
vaxt. En utmarkt vacker ritning i fargor af Herr Wilhelm v. 
Wright forevisades. Originalet forvaras i Museum pa Carolin- 
ska Institutet i Stockholm. 
Herr Retzius trodde akomman vara polyp, som troligtvis 
hade borjat utvecklas redan i 3dje manaden, medan annu gom- 
men var klufven, och som parasitiskt hemtat material och bild= 
ningsdrift fran fostrets egna tillgangar, hvarfore ock fostret 
sjelf var litet och klent. Herr Retzius trodde att bekladnaden* 
hade ofvergStt fran en slemhinna till hud genom sarnma ym- 
nighet i bildningsdriften, som hela svulsten, och erinrade der- 
vid, att flere djur, serdeles bland Glires, hade normala flackar 
